![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Republika Srbija
VRHOVNI KASACIONI SUD
Kzz 774/2022
30.08.2022. godina
Beograd
U IME NARODA
Vrhovni kasacioni sud, u veću sastavljenom od sudija: Bate Cvetkovića, predsednika veća, Miroljuba Tomića, Tatjane Vuković, Svetlane Tomić Jokić i Bojane Paunović, članova veća, sa savetnikom Irinom Ristić, kao zapisničarem, u krivičnom predmetu okrivljenog AA i dr, zbog krivičnog dela krađa u pokušaju u saizvršilaštvu iz člana 203. stav 1. u vezi člana 30. i 33. Krivičnog zakonika, odlučujući o zahtevu za zaštitu zakonitosti branioca okrivljenog AA, advokata Strahinje Pavićevića, podnetom protiv pravnosnažnih presuda Osnovnog suda u Zrenjaninu 30 K 780/19 od 18.11.2021. godine i Višeg suda u Zrenjaninu 2 Kž1 301/21 od 18.04.2022. godine, u sednici veća održanoj dana 30.08.2022. godine, jednoglasno, doneo je
P R E S U D U
ODBIJA SE, kao neosnovan zahtev za zaštitu zakonitosti branioca okrivljenog AA, advokata Strahinje Pavićevića, podnet protiv pravnosnažnih presuda Osnovnog suda u Zrenjaninu 30 K 780/19 od 18.11.2021. godine i Višeg suda u Zrenjaninu 2 Kž1 301/21 od 18.04.2022. godine.
O b r a z l o ž e nj e
Presudom Osnovnog suda u Zrenjaninu 30 K 780/19 od 18.11.2021. godine u stavu prvom, okrivljeni AA, pored ostalih, oglašen je krivim zbog krivičnog dela krađa u pokušaju u saizvršilaštvu iz člana 203. stav 1. u vezi člana 30. i 33. KZ, te mu je izrečena uslovna osuda i to tako što mu je utvrđena kazna zatvora u trajanju od 6 meseci i istovremeno određeno da se navedena kazna neće izvršiti ukoliko okrivljeni u roku od dve godine od dana pravnosnažnosti presude ne učini novo krivično delo. Prema okrivljenom AA izrečena je mera bezbednosti oduzimanja predmeta, odlučeno je o imovinskopravnom zahtevu oštećene i troškovima krivičnog postupka, a kako je to bliže opredeljeno u stavu prvom izreke prvostepene presude.
Presudom Višeg suda u Zrenjaninu 2 Kž1 301/21 od 18.04.2022. godine, odbijene su kao neosnovane žalbe Osnovnog javnog tužioca u Zrenjaninu i žalbe branilaca okrivljenih AA i BB i presuda Osnovnog suda u Zrenjaninu 30 K 780/19 od 18.11.2021. godine, potvrđena.
Protiv navedenih pravnosnažnih presuda branilac okrivljenog AA, advokat Strahinja Pavićević, podneo je zahtev za zaštitu zakonitosti, zbog povrede zakona na štetu okrivljenog, sa predlogom da Vrhovni kasacioni sud usvoji zahtev za zaštitu zakonitosti, pobijane presude ukine i predmet vrati na ponovno odlučivanje.
Vrhovni kasacioni sud je dostavio primerak zahteva za zaštitu zakonitosti Republičkom javnom tužiocu, shodno odredbi člana 488. stav 1. Zakonika o krivičnom postupku i, u sednici veća koju je održao bez obaveštenja Republičkog javnog tužioca i branioca okrivljenog, smatrajući da njihovo prisustvo nije od značaja za donošenje odluke (član 488. stav 2. ZKP), razmotrio spise predmeta sa odlukama protiv kojih je zahtev za zaštitu zakonitosti podnet, pa je našao:
Zahtev za zaštitu zakonitosti je neosnovan.
Branilac okrivljenog u zahtevu za zaštitu zakonitosti navodi da su pobijane presude donete uz povredu zakona iz člana 439. tačka 3) u vezi člana 104. stav 6. u vezi člana 103. stav 1. tačka 5) KZ i člana 422. stav 1. tačka 3) ZKP, s obzirom da drugostepeni sud nije vodio računa o činjenici da su u trenutku donošenja drugostepene presude, krivična dela koja se osuđenom stavljaju na teret optužnim aktom Osnovnog javnog tužioca u Zrenjaninu, opisana pod tačkama 2, 3, 4 i 5 dispozitiva, apsolutno zastarela u skladu sa članom 104. stav 6. u vezi člana 103. stav 1. tačka 5) KZ, iz kojih razloga je drugostepeni sud bio u obavezi da u tom delu svojom odlukom, u skladu sa članom 422. stav 1. tačka 3) ZKP, donese presudu kojom će preinačiti prvostepenu presudu u odnosu na tačke 2, 3, 4 i 5 i odbiti optužbu za navedene krivična dela, usled nastupanja apsolutne zastarelosti krivičnog gonjenja.
Po stavu Vrhovnog kasacionog suda, iznetim navodima, se ukazuje na povredu zakona iz člana 439. tačka 2) ZKP, a ne na povredu zakona iz člana 439. tačka 3) ZKP, a kako to branilac pogrešno označava u zahtevu za zaštitu zakonitosti.
Iz spisa predmeta proizilazi da je u konkretnom slučaju prvostepeni sud na osnovu činjeničnog stanja koje je utvrdio na glavnom pretresu izostavio krivičnopravne radnje opisane pod tačkom 2, 3, 4 i 5 u sklopu produženog krivičnog dela, koje je okrivljenom stavljeno na teret optužnim aktom javnog tužioca, a koje je krivičnopravne radnje sud izostavio smatrajući da one nisu dokazane, s obzirom da ne može u izreci presude za pojedine delove činjeničnog stanja istog krivičnog dela (produženog krivičnog dela krađa) sud doneti odbijajuću ili oslobađajuću presudu, a za druge radnje osuđujuću, a u samoj presudi je prvostepeni sud dao razloge zbog čega je našao da nisu dokazane, odnosno zbog čega ih je izostavio iz izreke presude (strana 15, stav četiri obrazloženja prvostepene presude).
Drugostepeni sud, u navedenoj procesnoj situaciji nije mogao doneti presudu kojom bi odbio optužbu u odnosu na krivičnopravne radnje opisane pod tačkom 2, 3, 4 i 5 optužnog akta, jer navedene krivičnopravne radnje nisu ni bile obuhvaćene izrekom prvostepene presude, a iz napred navedenih razloga.
Sa iznetih razloga, Vrhovni kasacioni sud je na osnovu člana 491. stav 1. ZKP, zahtev za zaštitu zakonitosti branioca okrivljenog AA odbio kao neosnovan i odlučio kao u izreci presude.
Zapisničar-savetnik Predsednik veća-sudija
Irina Ristić, s.r. Bata Cvetković, s.r.
Za tačnost otpravka
Upravitelj pisarnice
Marina Antonić