![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Republika Srbija
VRHOVNI KASACIONI SUD
Kzz 993/2019
02.10.2019. godina
Beograd
U IME NARODA
Vrhovni kasacioni sud, u veću sastavljenom od sudija: Nevenke Važić, predsednika veća, Veska Krstajića, Biljane Sinanović, Milunke Cvetković i Radmile Dragičević Dičić, članova veća, sa savetnikom Vrhovnog kasacionog suda Snežanom Medenicom kao zapisničarem, u krivičnom predmetu okrivljenog AA, zbog produženog krivičnog dela falsifikovanje isprave iz člana 355. st.2. i 1. u vezi člana 61. Krivičnog zakonika, odlučujući o zahtevu za zaštitu zakonitosti branioca okrivljenog – advokata Srđana Marića, podnetom protiv pravnosnažanih rešenja Višeg suda u Smederevu K br.47/17 od 16.10.2017. godine i Kv br.169/19 od 05.07.2019. godine u sednici veća održanoj dana 02. oktobra 2019. godine, jednoglasno, doneo je
P R E S U D U
USVAJA SE zahtev za zaštitu zakonitosti branioca okrivljenog AA – advokata Srđana Marića, pa se UKIDAJU pravnosnažna rešenja Višeg suda u Smederevu K br.47/17 od 16.10.2017. godine i Kv br.169/19 od 05.07.2019. godine, a predmet vraća Višem sudu u Smederevu na ponovno odlučivanje.
O b r a z l o ž e nj e
Rešenjem Višeg suda u Smederevu K br.47/18 od 16.10.2017. godine, delimično je usvojen zahtev branilaca okrivljenih AA – advokata Srđana Marića i Željka Trlakovića za naknadu troškova krivičnog postupka u ukupnom iznosu od 1.944.690,00 dinara, koji će biti isplaćeni iz budžetskih sredstava suda. Stavom II naloženo je računovodstvu Višeg suda u Smederevu da po pravnosnažnosti tog rešenja okrivljenom AA, uplati novčani iznos u visini od 1.944.690,00 dinara, na tekući račun „...” AD ..., Filijala ..., a stavom III istog rešenja odbijen je zahtev branilaca okrivljenog AA – advokata Srđana Marića i Željka Trlakovića za naknadu troškova u preostalom delu, do traženih 9.198.596,00 dinara.
Rešenjem Višeg suda u Smederevu Kv br.169/19 od 05.07.2019. godine, odbijena je kao neosnovana žalba branilaca okrivljenog AA – advokata Srđana Marića i Željka Trlakovića, izjavljena protiv rešenja Višeg suda u Smederevu K br.47/17 od 16.10.2017. godine.
Vrhovni kasacioni sud dostavio je primerak zahteva za zaštitu zakonitosti Republičkom javnom tužiocu, shodno odredbi člana 488. stav 1. Zakona o krivičnom postupku, i u sednici veća koju je održao bez obaveštavanja Republičkog javnog tužioca i branioca okrivljenog, smatrajući da njihovo prisustvo nije od značaja za donošenje odluke (član 488. stav 2. ZKP), razmotrio spise predmeta, sa pravnosnažnim rešenjima protiv kojih je zahtev za zaštitu zakonitosti podnet, pa je nakon ocene navoda u zahtevu, našao:
Zahtev je delimično osnovan.
Prema stanju u spisima, rešenjem Višeg suda u Smederevu K br.73/16 od 13.12.2016. godine, koje je postalo pravnosnažno 03.02.2017. godine, krivični postupak koji se prema okrivljenom AA vodio zbog produženog krivičnog dela falsifikovanje isprave iz člana 355. stav 2. i 1. u vezi člana 61. KZ, obustavljen je zbog nastupanja apsolutne zastarelosti krivičnog gonjenja.
Pobijanim prvostepenim rešenjem, delimično je usvojen zahtev branilaca okrivljenog AA – advokata Srđana Marića i Željka Trlakovića za naknadu troškova krivičnog postupka u ukupnom iznosu od 1.944.690,00 dinara, koji će biti isplaćen iz budžetskih sredstava suda i istovremeno je naloženo računovodstvu Višeg suda u Smederevu da po pravnosnažnosti rešenja navedeni iznos uplati na tekući račun okrivljenog, dok je zahtev branilaca okrivljenog za naknadu troškova u preostalom delu odbijen.
Drugostepenim rešenjem, žalba branilaca okrivljenog AA – advokata Srđana Marića i Željka Trlakovića, odbijena je kao neosnovana.
U zahtevu za zaštitu zakonitosti, branilac okrivljenog AA, advokat Srđan Marić ističe, pored ostalog, da je neosnovan zaključak prvostepenog suda da zahtev za naknadu troškova na ime putnih troškova, odsustva iz kancelarije i na ime dnevnice branioca nije opravdan u ovom trenutku, iz razloga što bi se dosuđivanjem ovih troškova pogodovalo okrivljenima u odnosu na koje je još uvek neizvesno na koji način će postupak biti okončan, kao i da Tarifom o nagradama i naknadama troškova za rad advokata nije opredeljeno da se putni troškovi, troškovi odsustva iz kancelarije i troškovi dnevnica, u situaciji kada advokat brani dva ili više lica, umanjuju ili uvećavaju i eventualno u kom procentu. Prema navodima zahteva, budući da je postupak u odnosu na okrivljene AA i BB razdvojen i okončan pravnosnažnim i izvršnim rešenjem o obustavi istog, a kod činjenice da su imali zajedničkog branioca i zajedno snosili navedene troškove, prvostepeni sud je morao da izdvoji izdatke na ime putnih troškova, odsustvovanja iz kancelarije, te dnevnica koje je imao branilac, te da dosudi okrivljenom AA onaj iznos koji je okrivljeni snosio sve do momenta dok krivični postupak prema njemu nije obustavljen.
U ovom delu, po oceni Vrhovnog kasacionog suda, zahtev za zaštitu zakonitosti branioca okrivljenog AA – advokata Srđana Marića je osnovan.
Naime, i po nalaženju ovoga suda, ne može se prihvatiti kao pravilan zaključak prvostepenog suda iznet u pobijanom rešenju – da Tarifom o nagradama i naknadama troškova za rad advokata nije opredeljeno da se putni troškovi branioca i troškovi odsustva iz kancelarije, u situaciji kada advokat brani dva ili više lica, umanjuju ili uvećavaju, i eventualno u kom procentu, kao i da bi se dosuđivanjem tih troškova u ovoj fazi postupka pogodovalo okrivljenima u odnosu na koje je još uvek neizvesno na koji način će postupak biti okončan, te da stoga zahtev branioca okrivljenog AA za naknadu troškova puta i odsustva iz kancelarije u ovom trenutku nije opravdan, a zbog čega je obračun istih, kao i obračun troškova na ime naknade i dnevnica, prema obrazloženju pobijanog rešenja izostao.
Naime, članom 2. stav 2. Tarife o nagradama i naknadama troškova za rad advokata, propisano je da su stranka i nadležni organ dužni da advokatu plate i nagradu i naknadu troškova, a članom 9. iste tarife, pored ostalog, propisano je da za obavljanje poslova izvan sedišta advokatske kancelarije, advokatu pripada naknada za prevoz, naknada za smeštaj, naknada za odsustvovanje iz advokatske kancelarije, kao i dnevnice.
Stoga je u konkretnom slučaju sud bio dužan da u smislu odredbe člana 9. Tarife o nagradama i naknadama troškova za rad advokata odluči koliki deo navedenih troškova se odnosi na okrivljenog AA, i u tom smislu je bio u obavezi da izdvoji izdatke na ime putnih troškova, odsustvovanja iz kancelarije i na ime dnevnica koje je u toku postupka imao njegov branilac, te da pripadajući iznos dosudi okrivljenom AA, u odnosu na kog je postupak pravnosnažno obustavljen.
Kako prvostepeni sud nije odlučio o ovom delu troškova, uz obrazloženje da zahtev branioca okrivljenog za naknadu troškova puta i odsustvo iz kancelarije u ovom trenutku nije opravdan, a žalba branioca je drugostepenim rešenjem odbijena kao neosnovana, to su po oceni ovog suda nižestepena rešenja doneta uz povredu zakona iz člana 441. stav 4. ZKP.
Stoga je Vrhovni kasacioni sud usvojio zahtev za zaštitu zakonitosti branioca okrivljenog AA kao osnovan i ukinuo pobijana rešenja, a predmet vratio Višem sudu u Smederevu na ponovno odlučivanje u delu koji se odnosi na povredu člana 9. Tarife o nagradama i naknadama troškova za rad advokata.
U ponovnom postupku, Viši sud u Smederevu će, imajući u vidu primedbe iznete u ovoj presudi, a u skladu sa odredbama člana 9. Tarife o nagradama i naknadama troškova za rad advokata, doneti pravilnu i na zakonu zasnovanu odluku, za koju će izneti jasne i argumentovane razloge.
Sa svega izloženog, a na osnovu odredbe člana 492. stav 1. tačka 1) ZKP, doneta je odluka kao u izreci.
Zapisnčar – savetnik Predsednik veća – sudija
Snežana Medenica,s.r. Nevenka Važić,s.r.
Za tačnost otpravka
Upravitelj pisarnice
Marina Antonić