![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Republika Srbija
VRHOVNI KASACIONI SUD
Kzz 107/2020
05.02.2020. godina
Beograd
U IME NARODA
Vrhovni kasacioni sud, u veću sastavljenom od sudija: Nevenke Važić, predsednika veća, Veska Krstajića, Biljane Sinanović, Milunke Cvetković i Radoslava Petrovića, članova veća, sa savetnikom Vrhovnog kasacionog suda Milom Ristić, kao zapisničarem, u krivičnom predmetu okrivljenog AA, zbog krivičnog dela teška telesna povreda iz člana 121. stav 1. Krivičnog zakonika, odlučujući o zahtevu za zaštitu zakonitosti branioca okrivljenog AA, adv. Jovana Krstića, podnetom protiv pravnosnažnih presuda Osnovnog suda u Vrbasu K 233/19 od 22.08.2019. godine i Višeg suda u Somboru Kž1 219/19 od 07.11.2019. godine, u sednici veća održanoj dana 05.02.2020. godine, većinom glasova, doneo je
P R E S U D U
ODBIJA SE, kao neosnovan zahtev za zaštitu zakonitosti branioca okrivljenog AA, adv. Jovana Krstića, podnet protiv pravnosnažnih presuda Osnovnog suda u Vrbasu K 233/19 od 22.08.2019. godine i Višeg suda u Somboru Kž1 219/19 od 07.11.2019. godine, u odnosu na povredu zakona iz člana 438. stav 1. tačka 9) Zakonika o krivičnom postupku, dok se u ostalom delu zahtev za zaštitu zakonitosti ODBACUJE kao nedozvoljen.
O b r a z l o ž e nj e
Presudom Osnovnog suda u Vrbasu K 233/19 od 22.08.2019. godine, okrivljeni AA, oglašen je krivim zbog krivičnog dela teška telesna povreda iz člana 121. stav 1. Krivičnog zakonika, za koje mu je izrečena uslovna osuda tako što mu je utvrđena kazna zatvora u trajanju od jedne godine i istovremeno određeno da se ista neće izvršiti ukoliko okrivljeni u roku od dve godine ne izvrši novo krivično delo.
Okrivljeni je obavezan i na plaćanje troškova krivičnog postupka i paušala bliže navedeno u izreci ove presude.
Presudom Višeg suda u Somboru Kž1 219/19 od 07.11.2019. godine, usvojena je žalba Osnovnog javnog tužioca u Vrbasu i delimično branioca okrivljenog AA i preinačena presuda Osnovnog suda u Vrbasu K 233/19 od 22.08.2019. godine na način bliže naveden u izreci ove presude i oglašen krivim zbog krivičnog dela teška telesna povreda iz člana 121. stav 1. KZ.
Na osnovu člana 264. ZKP, okrivljeni je obavezan na plaćanje troškova krivičnog postupka bliže naveden u izreci ove presude a u preostalom delu žalba branioca okrivljenog AA je odbijena kao neosnovana, a presuda Osnovnog suda u Vrbasu K 233/19 od 22.08.2019. godine u nepreinačenom delu potvrđena.
Protiv navedenih pravnosnažnih presuda branilac okrivljenog AA, adv. Jovan Krstić, podneo je zahtev za zaštitu zakonitosti zbog povrede zakona iz člana 485. stav 1. tačka 1) ZKP, sa predlogom da Vrhovni kasacioni sud usvoji zahtev, preinači pobijane presude i okrivljenog oslobodi od optužbe ili pak iste ukine i predmet vrati prvostepenom sudu na ponovno odlučivanje.
Vrhovni kasacioni sud je dostavio primerak zahteva za zaštitu zakonitosti Republičkom javnom tužiocu, shodno odredbi člana 488. stav 1. Zakonika o krivičnom postupku i u sednici veća koju je održao bez obaveštenja Republičkog javnog tužioca i branioca okrivljenog, smatrajući da njihovo prisustvo nije od značaja za donošenje odluke (član 488. stav 2. ZKP), razmotrio spise predmeta sa odlukama protiv kojih je zahtev za zaštitu zakonitosti podnet, pa je našao:
Zahtev za zaštitu zakonitosti branioca okrivljenog u odnosu na povredu zakona iz člana 438. stav 1. tačka 9) ZKP je neosnovan, dok je u ostalom delu zahtev za zaštitu zakonitosti nedozvoljen.
Branilac okrivljenog AA, adv. Jovan Krstić, u zahtevu za zaštitu zakonitosti navodi da nakon što je javni tužilac na glavnom pretresu od 06.02.2019. godine precizirao optužni predlog, a prvostepeni sud u skladu sa tim doneo prvostepenu presudu, Viši sud u Somboru, presudom Kž1 219/19 od 07.12.2019. godine, preinačio je prvostepenu presudu „i izašao iz okvira optužnog predloga u pogledu radnje izvršenja dela (nigde u optužnom predlogu nije navedeno „opet kada je isti izašao iz svog vozila)“ čime je drugostepeni sud prekoračio optužbu, tj. povredio odredbu člana 438. stav 1. tačka 9) ZKP, a Vrhovni kasacioni sud ovakve navode ocenjuje neosnovanim.
Ovo sa razloga, što između optužbe i presude mora postojati identitet u pogledu subjektivne i objektivne istovetnosti dela, dok zakon ne traži identitet u pogledu pravne ocene dela.
Prema odredbi člana 420. stav 2. ZKP, sud nije vezan za predlog tužioca u pogledu pravne ocene krivičnog dela, a u konkretnom slučaju okrivljeni oglašen je krivim u odnosu na radnje koje su opisane u optužnom aktu, te unošenje reči: „kada je isti izašao iz svog vozila“, ne predstavlja prekoračenje optužbe.
Ovo sa razloga što je činjenični opis u izreci prvostepene presude ostao je u granicama činjeničnog osnova iz optužnog akta, odnosno u granicama onih činjenica i okolnosti na kojima se optužba zasniva, pa prema tome nije povređen ni subjektivni ni objektivni identitet optužbe i presude, pri čemu navedena izmena nije izvršena na štetu okrivljenog.
Stoga se neosnovano zahtevom za zaštitu zakonitosti branioca okrivljenog drugostepena presuda pobija zbog bitne povrede odredaba krivičnog postupka iz člana 438. stav 1. tačka 9) ZKP.
Imajući u vidu da branilac okrivljenog, u konkretnom slučaju, zahtev za zaštitu zakonitosti podnosi zbog povreda odredaba člana 423. stav 1. tačka 1) člana 424, člana 16. st.2. i 5. ZKP, te da povrede ovih odredaba nisu predviđene kao dozvoljen zakonski razlog za podnošenje ovog vanrednog pravnog leka od strane okrivljenog, odnosno njegovog branioca, u smislu člana 485. stav 4. ZKP, to je Vrhovni kasacioni sud u ovom delu zahtev branioca okrivljenog ocenio kao nedozvoljen.
Nalazeći iz iznetih razloga, da pobijanim pravnosnažnim presudama nije učinjena povreda zakona iz člana 438. stav 1. tačka 9) ZKP, na koju se ukazuje u zahtevu za zaštitu zakonitosti branioca okrivljenog, a da je zahtev u odnosu na ostale navedene povrede zakona nedozvoljen, Vrhovni kasacioni sud je na osnovu člana 491. stav 1. i člana 487. stav 1. tačka 2) u vezi člana 485. stav 4. ZKP, odlučio kao u izreci presude.
Zapisnčar – savetnik Predsednik veća – sudija
Mila Ristić,s.r. Nevenka Važić,s.r.
Za tačnost otpravka
Upravitelj pisarnice
Marina Antonić