![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Republika Srbija
VRHOVNI KASACIONI SUD
Rev 2344/2020
11.06.2020. godina
Beograd
Vrhovni kasacioni sud, u veću sastavljenom od sudija: Branislava Bosiljkovića, predsednika veća, Branke Dražić, Danijele Nikolić, Dobrile Strajina i Marine Milanović, članova veća, u parnici tužioca AA iz ..., čiji je punomoćnik Branislav Milojičić advokat iz ..., protiv tužene „Komercijalne banke“ a.d. Beograd sa sedištem u Beogradu, koju zastupa Nemanja Aleksić advokat iz ..., radi utvrđenja i sticanja bez osnova, odlučujući o reviziji tužene izjavljenoj protiv presude Višeg suda u Somboru Gž 18/20 od 09.01.2020. godine, u sednici veća održanoj 11.06.2020. godine, doneo je
R E Š E NJ E
NE DOZVOLJAVA SE odlučivanje o posebnoj reviziji tužene izjavljenoj protiv presude Višeg suda u Somboru Gž 18/20 od 09.01.2020. godine.
ODBACUJE SE kao nedozvoljena revizija tužene izjavljena protiv presude Višeg suda u Somboru Gž 18/20 od 09.01.2020. godine.
O b r a z l o ž e nj e
Presudom Osnovnog suda u Somboru P 836/19 od 06.11.2019. godine, stavom prvim izreke, usvojen je tužbeni zahtev tužioca. Stavom drugim izreke, utvrđeno je da je ništava odredba ugovora o dinarskom kreditu sa deviznom klauzulom za kupovinu stambenog objekta osiguranom kod Nacionalne korporacije za osiguranje stambenih kredita broj .., koji su dana 23.05.2011. godine zaključili tužilac i tužena, i to propisana članom 8. stav 1. predmetnog ugovora, koja glasi: „Korisnik kredita se obavezuje da po osnovu troškova obrade kreditnog zahteva i puštanja kredita u korišćenje, a na osnovu Odluke o tarifama naknada banke, plati banci jednokratnu naknadu u visini od 0,5% od iznosa odobrenog kredita banke u dinarskoj protivvrednosti po srednjem kursu NBS važećem u EUR na dan plaćanja“, te da ista ne proizvodi dejstvo. Stavom trećim izreke, obavezana je tužena da tužiocu isplati iznos od 13.185,14 dinara sa zakonskom zateznom kamatom počev od 23.05.2011. godine pa do isplate. Stavom četvrtim izreke, obavezana je tužena da tužiocu isplati troškove parničnog postupka u iznosu od 47.854,00 dinara sa zakonskom zateznom od dana izvršnosti presude pa do isplate.
Presudom Višeg suda u Somboru Gž 18/20 od 09.01.2020. godine, stavom prvim izreke, odbijena je žalba tužene i potvrđena presuda Osnovnog suda u Somboru P 836/19 od 06.11.2019. godine. Stavom drugim izreke, odbijen je zahtev tužene za naknadu žalbenih troškova.
Protiv pravnosnažne presude donete u drugom stepenu tužena je blagovremeno izjavila reviziju zbog pogrešne primene materijalnog prava, sa predlogom da se o reviziji odluči kao o izuzetno dozvoljenoj, primenom člana 404. Zakona o parničnom postupku.
Odlučujući o dozvoljenosti izjavljene revizije, na osnovu člana 404. stav 2. Zakona o parničnom postupku ("Službeni glasnik RS", br. 72/2011, 49/2013-US, 74/2013- US, 55/2014, 87/2018 i 18/20, u daljem tekstu: ZPP), Vrhovni kasacioni sud je ocenio da nema mesta odlučivanju o reviziji, kao izuzetno dozvoljenoj, na osnovu odredbe stava 1. tog člana, s obzirom da ne postoji potreba za razmatranjem pravnih pitanja od opšteg interesa, pravnih pitanja u interesu ravnopravnosti građana, ujednačavanjem sudske prakse ili novim tumačenjem prava.
Pravnosnažnom presudom utvrđena je ništavost odredabe člana 8. stav 1. Ugovora o dinarskom kreditu sa deviznom klauzulom za kupovinu stambenog objekta osiguranog kod Nacionalne korporacije za osiguranje stambenih kredita broj .. od 23.11.2011. godine, kojom je predviđeno pravo tužene banke da od tužioca kao korisnika kredita naplati troškove obrade kredita u visini od 0,5% od iznosa odobrenog kredita u dinarskoj protivvrednosti po srednjem kursu NBS važećem u EUR na dan plaćanja i obavezana je tužena da tužiocu isplati iznos od 13.185,14 dinara sa zakonskom zateznom kamatom od dana zaključenja ugovora pa do isplate. Ovo zbog toga što tužena nije dokazala na šta se odnose troškovi obrade kredita i puštanja kredita u korišćenje u iznosu koji je tužiocu naplaćen.
Nižestepeni sudovi su, na osnovu utvrđenog činjeničnog stanja, doneli odluku u skladu sa pravnim stavom Vrhovnog kasacionog suda o dozvoljenosti ugovaranja troškova kredita, usvojenim na sednici Građanskog odeljenja održanoj 22.05.2018. godine i izraženim u brojnim presudama Vrhovnog kasacionog suda. Prema ovom pravnom stavu banka ima pravo na naplatu troškova i naknada bankarskih usluga, pa odredba ugovora o kreditu kojom se korisnik kredita obavezuje da banci plati troškove kredita nije ništava pod uslovom da je ponuda banke sadržala jasne i nedvosmislene podatke o troškovima kredita. Troškovi obrade kredita i puštanje kredita u tečaj, kao i drugi troškovi koje banka obračunava korisniku prilikom odobravanja kredita ili koji su poznati na dan obračuna i koje banka obračunava korisniku u toku realizacije ugovora o kreditu, mogu biti iskazani u procentualnom iznosu i naplaćuju se samo kroz obračun efektivne kamatne stope.
Iz navedenih razloga nisu ispunjeni uslovi da se u ovoj parnici prihvati odlučivanje o reviziji tužene, kao izuzetno dozvoljenoj.
Zato je na osnovu člana 404. ZPP Vrhovni kasacioni sud odlučio kao u stavu prvom izreke ovog rešenja.
Ispitujući dozvoljenost revizije u smislu člana 410. stav 2. tačka 5. ZPP, Vrhovni kasacioni sud je našao da revizija nije dozvoljena.
Odredbom člana 468. stav 1. ZPP propisano je da se sporovima male vrednosti smatraju sporovi u kojima se tužbeni zahtev odnosi na potraživanje u novcu koji ne prelazi dinarsku protivvrednost 3.000 evra po srednjem kursu NBS na dan podnošenja tužbe.
Odredbom člana 479. stav 6. ZPP propisano je da protiv odluke drugostepenog suda kojom je odlučeno u sporu male vrednosti revizija nije dozvoljena.
Tužba u ovoj pravnoj stvari je podneta 10.05.2019. godine. Prvostepena presuda doneta je 06.11.2019. godine. Drugostepena presuda je doneta 09.01.2020. godine.
Kako se u konkretnom slučaju radi o sporu male vrednosti u kojem vrednost pobijanog dela očigledno ne prelazi dinarsku protivvrednost 3.000 evra po srednjem kursu NBS na dan podnošenja tužbe, revizija tužene nije dozvoljena primenom člana 479. stav 6. ZPP.
Na osnovu člana 413. ZPP, odlučeno je kao u stavu drugom izreke.
Predsednik veća – sudija
Branislav Bosiljković,s.r.
Za tačnost otpravka
upravitelj pisarnice
Marina Antonić