![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Republika Srbija
VRHOVNI KASACIONI SUD
Rev 5331/2020
16.12.2020. godina
Beograd
Vrhovni kasacioni sud, u veću sastavljenom od sudija: Božidara Vujičića, predsednika veća, Vesne Subić, Jelice Bojanić Kerkez, Zorane Delibašić i Vesne Popović, članova veća, u parnici tužioca mal.AA iz ..., čiji je zakonski zastupnik otac BB iz ..., koga zastupa punomoćnik Ninoslava Vasić, advokat iz ..., protiv tuženog Grada Leskovca, koga zastupa Gradsko pravobranilaštvo Grada Leskovca, radi neosnovanog obogaćenja, odlučujući o reviziji tužioca izjavljenoj protiv presude Višeg suda u Leskovcu Gž 2582/19 od 27.08.2020. godine, u sednici veća održanoj dana 16.12.2020. godine, doneo je
R E Š E NJ E
NE PRIHVATA SE odlučivanje o reviziji tužioca izjavljenoj protiv presude Višeg suda u Leskovcu Gž 2582/19 od 27.08.2020. godine, kao o izuzetno dozvoljenoj.
ODBACUJE SE, kao nedozvoljena, revizija tužioca izjavljena protiv presude Višeg suda u Leskovcu Gž 2582/19 od 27.08.2020. godine.
O b r a z l o ž e nj e
Presudom Višeg suda u Leskovcu Gž 2582/19 od 27.08.2020. godine, potvrđena je presuda Osnovnog suda u Leskovcu P 5280/18 od 05.06.2019. godine, kojom je odbijen, kao neosnovan, tužbeni zahtev mal.tužioca kojim je tražio da se obaveže tuženi da mu na ime stečenog bez osnova isplati iznos od 120,00 dinara sa zakonskom zateznom kamatom od 11.12.2012. godine do isplate. Obavezan je zakonski zastupnik mal.tužioca da tuženom isplati iznos od 6.000,00 dinara na ime troškova parničnog postupka.
Protiv navedene pravnosnažne presude donete u drugom stepenu tužilac je, pozivajući se na odredbu člana 404. Zakona o parničnom postupku ("Službeni glasnik RS", br. 72/11...18/20, u daljem tekstu: ZPP), blagovremeno izjavio reviziju, zbog pogrešne primene materijalnog prava.
Prema odredbi člana 404. ZPP revizija je izuzetno dozvoljena zbog pogrešne primene materijalnog prava i protiv drugostepene presude koja ne bi mogla da se pobija revizijom, ako je po oceni Vrhovnog kasacionog suda potrebno da se razmotre pravna pitanja od opšteg interesa ili pravna pitanja u interesu ravnopravnosti građana, radi ujednačavanja sudske prakse, kao i ako je potrebno novo tumačenje prava (posebna revizija).
Pravnosnažnom presudom odlučeno je o samostalnom tužbenom zahtevu mal.tužioca prema tuženom za isplatu naplaćene lokalne takse za izdavanje uverenja o državljanstvu, kojom je odbijen tužbeni zahtev. U konkretnom slučaju, mal.tužilac je platio pomenutu taksu u vreme važenja Odluke o gradskim administrativnim taksama Grada Leskovca kojom je bila propisana naknada troškova za izdavanje uverenja u naplaćenom iznosu, zbog čega je pravilna odluka nižestepenih sudova da tužbeni zahtev nije osnovan. O ovom pravu tužioca, sudovi su odlučili uz primenu materijalnog prava koje je u skladu sa pravnim shvatanjem izraženim kroz odluke Vrhovnog kasacionog suda, u kojima je odlučivano o istovetnim zahtevima tužilaca, sa istim ili sličnim činjeničnim stanjem i pravnim osnovom, zbog čega u konkretnom slučaju ne postoji potreba za razmatranjem pravnih pitanja od opšteg interesa ili u interesu ravnopravnosti građana, kao ni potreba ujednačavanja sudske prakse ili novog tumačenja prava.
Iz navednog razloga nisu ispunjeni uslovi da se u ovoj parnici prihvati odlučivanje o reviziji tužioca, kao izuzetno dozvoljenoj. Zato je na osnovu člana 404. ZPP Vrhovni kasacioni sud odlučio kao u stavu prvom izreke ovog rešenja.
Ispitujući dozvoljenost revizije na osnovu člana 410. stav 2. tačka 5. ZPP, Vrhovni kasacioni sud je utvrdio da revizija nije dozvoljena.
Naime, odredbom člana 468. stav 1. ZPP, propisano je da se sporovima male vrednosti smatraju sporovi u kojima se tužbeni zahtev odnosi na potraživanje u novcu koje ne prelazi dinarsku protivvrednost 3.000 evra po srednjem kursu NBS, na dan podnošenja tužbe.
Odredbom člana 479. stav 6. ZPP, propisano je da protiv odluke drugostepenog suda kojom je odlučeno u sporu male vrednosti, revizija nije dozvoljena.
Tužba radi isplate podneta je 19.10.208. godine, a naznačena vrednost predmeta spora prema srednjem kursu Narodne banke Srbije, na dan podnošenja tužbe očigledno ne prelazi dinarsku protivvrednost 3.000 evra.
Imajući u vidu da se u konkretnom slučaju radi o sporu u kome se tužbeni zahtev odnosi na novčano potraživanje, u kome vrednost spora pobijanog dela ne prelazi dinarsku protivvrednost 3.000 evra, što znači da se radi o sporu male vrednosti u kome revizija nije dozvoljena, to je i revizija tužioca nedozvoljena, primenom člana 479. stav 6. ZPP.
U skladu sa iznetim, a na osnovu člana 413. ZPP, Vrhovni kasacioni sud je odlučio kao u stavu drugom izreke.
Predsednik veća - sudija
Božidar Vujičić,s.r.
Za tačnost otpravka
Upravitelj pisarnice
Marina Antonić