![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Republika Srbija
VRHOVNI KASACIONI SUD
Rev 3264/2021
31.03.2022. godina
Beograd
Vrhovni kasacioni sud, u veću sastavljenom od sudija: Branislava Bosiljkovića, predsednika veća, Branke Dražić, Danijele Nikolić, Gordane Džakula i Dragane Boljević, članova veća, u parnici tužioca AA iz ..., čiji je punomoćnik Biljana Prodanić advokat iz ..., protiv tuženog „Sava osiguranje“ ADO Beograd, radi naknade štete, odlučujući o reviziji tužioca izjavljenoj protiv presude Apelacionog suda u Novom Sadu Gž 711/21 od 25.03.2021. godine, u sednici veća održanoj 31.03.2022. godine, doneo je
R E Š E NJ E
NE DOZVOLJAVA SE odlučivanje o posebnoj reviziji tužioca izjavljenoj protiv presude Apelacionog suda u Novom Sadu Gž 711/21 od 25.03.2021. godine.
ODBACUJE SE kao nedozvoljena revizija tužioca izjavljena protiv presude Apelacionog suda u Novom Sadu Gž 711/21 od 25.03.2021. godine.
O b r a z l o ž e nj e
Presudom Osnovnog suda u Somboru P 1388/18 od 17.12.2020. godine, stavom prvim izreke, odbijen je tužbeni zahtev da se obaveže tuženi da tužiocu isplati po osnovu naknade štete na ime umanjenja životne aktivnosti iznos od 500.000,00 dinara, na ime pretrpljenih fizičkih bolova iznos od 350.000,00 dinara, na ime pretrpljenog straha iznos od 250.000,00 dinara, na ime naruženosti iznos od 100.000,00 dinara, na ime tuđe nege i pomoći iznos od 53.000,00 dinara, na ime troškova lečenja (razlika) iznos od 358.000,00 dinara, na ime uništene odeće iznos od 10.000,00 dinara, ukupno 1.621.000,00 dinara sa zakonskom zateznom kamatom od presuđenja do isplate, kao i troškove parničnog postupka sa zakonskom zateznom kamatom od izvršnosti do isplate. Stavom drugim izreke, odbijen je predlog tužioca za oslobađanje od plaćanja sudske takse.
Presudom Apelacionog suda u Novom Sadu Gž 711/21 od 25.03.2021. godine, stavom prvim izreke, žalba tužioca je odbijena i potvrđena presuda Osnovnog suda u Somboru P 1388/18 od 17.12.2020. godine. Stavom drugim izreke, odbijen je zahtev tužioca za isplatu troškova žalbenog postupka.
Protiv pravnosnažne presude donete u drugom stepenu tužilac je blagovremeno izjavio reviziju zbog bitne povrede odredaba parničnog postupka i pogrešne primene materijalnog prava, sa pozivom na član 404. ZPP.
Odlučujući o izuzetnoj dozvoljenosti revizije, na osnovu člana 404. stav 2. Zakona o parničnom postupku („Službeni glasnik RS“ broj 72/11...18/20), Vrhovni kasacioni sud nalazi da nema razloga za odlučivanje o reviziji tužioca.
Članom 404. stav 1. Zakona o parničnom postupku propisano je da je revizija izuzetno dozvoljena zbog pogrešne primene materijalnog prava i protiv drugostepene presude koja ne bi mogla da se pobija revizijom, ako je po oceni Vrhovnog kasacionog suda potrebno da se razmotre pravna pitanja od opšteg interesa ili pravna pitanja u interesu ravnopravnosti građana, radi ujednačavanja sudske prakse, kao i ako je potrebno novo tumačenje prava (posebna revizija).
Po oceni Vrhovnog kasacionog suda, u konkretnom slučaju nisu ispunjeni uslovi za odlučivanje o posebnoj reviziji tužioca jer je revizija usmerena na razrešenje činjeničnog pitanja konkretnog spora, što nije razlog propisan članom 404. stav 1. ZPP za odlučivanje o posebnoj reviziji. Osim toga, u reviziji se ne ukazuje na konkretne razloge propisane navedenim članom zbog kojih bi revizija bila izuzetno dozvoljena, niti se prilažu drugačije pravnosnažne odluke ili odluke po reviziji koje bi opravdavale potrebu za ujednačavanjem sudske prakse.
Iz navedenih razloga, Vrhovni kasacioni sud je odlučio kao u stavu prvom izreke.
Odlučujući o dozvoljenosti revizije primenom člana 410. stav 2. tačka 5. Zakona o parničnom postupku, Vrhovni kasacioni sud je našao da revizija tužioca nije dozvoljena.
Tužba u ovoj parnici podneta je 29.08.2018. godine, a kao vrednost predmeta spora označen je iznos od 1.621.000,00 dinara. Prvostepena presuda doneta je 17.12.2020. godine a drugostepena presuda 25.03.2021. godine, kojima je odlučeno o novčanom potraživanju za naknadu štete u navedenoj visini.
Kako vrednost predmeta spora pobijanog dela očigledno ne prelazi zakonom propisani cenzus za izjavljivanje revizije od 40.000 evra po srednjem kursu Narodne banke Srbije na dan podnošenja tužbe, to je Vrhovni kasacioni sud našao da revizija tužioca nije dozvoljena primenom odredbe člana 403. stav 3. ZPP.
Na osnovu odredbe člana 413. ZPP, Vrhovni kasacioni sud je odlučio kao u stavu drugom izreke rešenja.
Predsednik veća – sudija
Branislav Bosiljković,s.r.
Za tačnost otpravka
Upravitelj pisarnice
Marina Antonić