![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Republika Srbija
VRHOVNI KASACIONI SUD
Kzz 115/2013
16.10.2013. godina
Beograd
Vrhovni kasacioni sud, u veću sastavljenom od sudija: Nevenke Važić, predsednika veća, Predraga Gligorijevića, Ljubice Knežević-Tomašev, Veska Krstajića i Biljane Sinanović, članova veća, sa savetnikom Vrhovnog kasacionog suda Snežanom Medenicom kao zapisničarem, u krivičnom predmetu okrivljenog A.S., zbog krivičnog dela uvrede iz člana 170. stav 1. Krivičnog zakonika, odlučujući o zahtevu za zaštitu zakonitosti branioca okrivljenog – advokata S.T., podnetom protiv pravnosnažnih presuda Osnovnog suda u Vranju K 2205/10 od 12.04.2010. godine i Apelacionog suda u Nišu Kž1 4173/10 od 30.09.2011. godine, te protiv pravnosnažnih rešenja Osnovnog suda u Vranju Kv 1128/11 od 11.01.2012. godine i Apelacionog suda u Nišu Kž2 529/12 od 06.08.2012. godine, u sednici veća održanoj dana 16. oktobra 2013. godine, doneo je
R E Š E NJ E
ODBACUJE SE kao nedozvoljen zahtev za zaštitu zakonitosti branioca okrivljenog A.S., podnet protiv pravnosnažnih presuda Osnovnog suda u Vranju K 2205/10 od 12.04.2010. godine i Apelacionog suda u Nišu Kž1 4173/10 od 30.09.2011. godine, te protiv pravnosnažnih rešenja Osnovnog suda u Vranju Kv 1128/11 od 11.01.2012. godine i Apelacionog suda u Nišu Kž2 529/12 od 06.08.2012. godine.
O b r a z l o ž e nj e
Presudom Osnovnog suda u Vranju K 2205/10 od 12.04.2010. godine, okrivljeni A.S. oglašen je krivim zbog izvršenja krivičnog dela uvrede iz člana 170. stav 1. KZ, za koje delo je osuđen na novčanu kaznu u iznosu od 20.000,00 dinara. Istom presudom, okrivljeni je obavezan da novčanu kaznu plati u roku od 15 dana od dana pravnosnažnosti presude, a istovremeno je određeno da će se za slučaj nenaplativosti novčane kazne ova kazna zameniti kaznom zatvora, računajući pritom jedan dan zatvora za svaki započetih 1.000,00 dinara novčane kazne.
Presudom Apelacionog suda u Nišu Kž1 4173/10 od 30.09.2011. godine, odbijena je kao neosnovana žalba okrivljenog A.S., a presuda Osnovnog suda u Vranju K 2205/10 od 12.04.2010. godine, potvrđena.
Rešenjem Osnovnog suda u Vranju Kv 1128/11 od 11.01.2012. godine, odbačen je kao nedozvoljen zahtev za ponavljanje postupka okrivljenog A.S., koji je okončan pravnosnažnom presudom Osnovnog suda u Vranju K 2205/10 od 12.04.2010. godine.
Rešenjem Apelacionog suda u Nišu Kž2 529/12 od 06.08.2012. godine, odbijena je kao neosnovana žalba okrivljenog A.S., izjavljena protiv rešenja Osnovnog suda u Vranju Kv 1128/11 od 11.01.2012. godine.
Branilac okrivljenog A.S. – advokat S.T. je dana 15.08.2013. godine podneo zahtev za zaštitu zakonitosti protiv napred navedenih pravnosnažnih presuda i rešenja, zbog povrede zakona na štetu okrivljenog, pozivajući se na odredbe člana 483. ZKP i 419. ZKP, sa predlogom da Vrhovni kasacioni sud ukine pobijane presude i rešenja i predmet vrati na ponovni postupak i odlučivanje prvostepenom sudu, ili da pobijane presude preinači tako što će okrivljenog osloboditi od odgovornosti za krivično delo koje mu je privatnom tužbom stavljeno na teret.
Vrhovni kasacioni sud je u sednici veća razmotrio spise predmeta, sa zahtevom za zaštitu zakonitosti branioca okrivljenog, pa je našao:
Zahtev je nedozvoljen.
Odredbom člana 483. stav 1. Zakonika o krivičnom postupku („Sl. glasnik RS“, broj 72/11 od 28.09.2011. godine), propisano je da zahtev za zaštitu zakonitosti mogu podneti Republički javni tužilac, osuđeni i njegov branilac.
Odredbom člana 608. istog Zakonika, propisano je da Zakonik stupa na snagu osmog dana od dana objavljivanja u „Službenom glasniku Republike Srbije“, a da se primenjuje od 15.01.2013. godine, izuzev u postupcima za krivična dela organizovanog kriminala ili ratnih zločina koji se vode pred posebnim odeljenjem nadležnog suda, u kom slučaju se primenjuje od 15.01.2012. godine, a odredbom člana 2. Zakona o izmenama Zakonika o krivičnom postupku („Sl. glasnik RS“, broj 121/2012), propisano je da se u članu 608. reči „15. januara 2013. godine“ zamenjuju rečima „01. oktobra 2013. godine“.
Imajući u vidu citirane zakonske odredbe, iz kojih jasno proizilazi da se Zakonik o krivičnom postupku („Sl. glasnik RS“, broj 72/11 i 121/2012), primenjuje od 01.10.2013. godine, a da se do tada primenjuje prethodni Zakonik o krivičnom postupku („Sl. glasnik RS“, broj 58/04 ....76/10), te odredbu člana 604. stav 1. sada važećeg Zakonika o krivičnom postupku („Sl. glasnik RS“, broj 72/11 i 121/12), kojom je propisano da će se zakonitost radnji preduzetih pre početka primene ovog Zakonika ocenjivati po odredbama ranije važećeg Zakonika o krivičnom postupku, to je Vrhovni kasacioni sud, ceneći i činjenicu da je okrivljeni A.S. pravnosnažnu presudu Kž1 4173/10 od 30.09.2011. godine primio dana 04.11.2011. godine, a pravnosnažno rešenje Kž2 529/12 od 06.08.2012. godine dana 06.11.2012. godine, dozvoljenost zahteva za zaštitu zakonitosti branioca okrivljenog A.S. ocenio prema odredbama Zakonika o krivičnom postupku koji se primenjivao do 01.10.2013. godine.
Odredbom člana 419. tog Zakonika o krivičnom postupku („Sl. glasnik RS“, broj 58/04...76/10), propisano je da protiv pravnosnažnih sudskih odluka i protiv sudskog postupka koji je prethodio tim pravnosnažnim odlukama, nadležni tužilac može podići zahtev za zaštitu zakonitosti, ako je povređen zakon. Odredbom člana 421. istog Zakonika, propisano je da zahtev za zaštitu zakonitosti podiže javni tužilac određen zakonom, dakle Republički javni tužilac, shodno odredbi člana 29. stav 1. i stav 2. tačka 1. Zakona o javnom tužilaštvu.
Dakle, iz citiranih zakonskih odredaba jasno proizilazi da je ovlašćenje za podizanje zahteva za zaštitu zakonitosti do 01.10.2013. godine pripadalo isključivo javnom tužiocu kao državnom organu, dok ovo ovlašćenje drugi procesni subjekti nisu imali (osim u posebnim postupcima po zahtevu Javnog tužilaštva posebne nadležnosti), već su jedino imali mogućnost da nadležnom javnom tužiocu podnesu inicijativu za podizanje zahteva za zaštitu zakonitosti, na osnovu koje je nadležni javni tužilac odlučivao da li ima mesta podizanju zahteva za zaštitu zakonitosti ili ne.
Imajući u vidu navedeno, te činjenicu da je branilac okrivljenog A.S. podneo zahtev za zaštitu zakonitosti dana 15.08.2013. godine, dakle u vreme kada još uvek, po zakonu, nije imao ovlašćenje za podizanje zahteva, to je Vrhovni kasacioni sud našao da je zahtev branioca okrivljenog nedozvoljen, obzirom da je podnet od strane neovlašćenog lica.
Sa svega izloženog, a na osnovu odredbi člana 419. i 421. ZKP („Sl. glasnik RS“, broj 58/04...76/10), u vezi sa članom 604. stav 1. ZKP („Sl. glasnik RS“, broj 72/11 i 121/12), doneta je odluka kao u izreci.
Zapisničar-savetnik Predsednik veća – sudija
Snežana Medenica,s.r. Nevenka Važić,s.r.