![](/sites/default/files/grb-srb-mali.jpg)
Republika Srbija
VRHOVNI SUD
Rev 3514/2021
28.06.2023. godina
Beograd
Vrhovni sud, u veću sastavljenom od sudija: Jelice Bojanić Kerkez, predsednika veća, Vesne Stanković, Radoslave Mađarov, Branislava Bosiljkovića i Dragane Boljević, članova veća, u parnici tužioca AA iz ..., čiji je zajednički punomoćnik Ninoslav Jovović, advokat iz ..., protiv tuženog Operatora distributivnog sistema ''EPS Distribucija'' doo Beograd, Ogranak ''Elektrodistribucija Niš'' Niš, čiji je punomoćnik Ivana Maraš, advokat iz ..., radi činidbe, odlučujući o reviziji tuženog izjavljenoj protiv presude Višeg suda u Nišu Gž 1790/19 od 12.05.2020. godine, u sednici veća održanoj dana 28.06.2023. godine, doneo je
R E Š E NJ E
NE DOZVOLJAVA SE odlučivanje o reviziji tuženog izjavljenoj protiv presude Višeg suda u Nišu Gž 1790/19 od 12.05.2020. godine, kao izuzetno dozvoljenoj.
ODBACUJE SE, kao nedozvoljena, revizija tuženog izjavljena protiv presude Višeg suda u Nišu Gž 1790/19 od 12.05.2020. godine.
ODBIJA SE zahtev tužioca za naknadu troškova revizijskog postupka.
O b r a z l o ž e nj e
Presudom Višeg suda u Nišu Gž 1790/19 od 12.05.2020. godine, stavom prvim izreke, odbijena je žalba tuženog i potvrđena presuda Osnovnog suda u Nišu P 9706/17 od 07.12.2018. godine, kojom je usvojen tužbeni zahtev tužioca i tuženi obavezan da nastavi sa distribucijom električne energije tužiocu preko električnog brojila br. .. sa ED br. ..., te obavezan tuženi da tužiocu na ime troškova parničnog postupka isplati iznos od 40.300,00 dinara. Stavom drugim izreke, odbijen je zahtev tuženog za naknadu troškova drugostepenog postupka.
Protiv navedene pravnosnažne presude donete u drugom stepenu, reviziju je blagovremeno izjavio tuženi, zbog pogrešne primene materijalnog prava, pozivajući se na odredbu člana 404. Zakona o parničnom postupku („Službeni glasnik RS“ br. 72/201...10/23, u daljem tekstu: ZPP).
Tužilac je podneo odgovor na reviziju.
Prema odredbi člana 404. stav 1. ZPP revizija je izuzetno dozvoljena zbog pogrešne primene materijalnog prava i protiv drugostepene presude koja ne bi mogla da se pobija revizijom, ako je po oceni Vrhovnog kasacionog suda potrebno da se razmotre pravna pitanja od opšteg interesa ili pravna pitanja u interesu ravnopravnosti građana, radi ujednačavanja sudske prakse, kao i ako je potrebno novo tumačenje prava (posebna revizija).
Imajući u vidu da je tužilac imao svojstvo kupca sa već ostvarenim priključenjem mernog uređaja na distributivni sistem putem kojeg mu je vršena isporuka električne energije kada je na snagu stupio Zakon o energetici u 2014. godine („Službeni glasnik RS“ br. 145/14...35/23), koji je u članu 198. regulisao šta predstavlja neovlašćenu potrošnju električne energije, između ostalog pod tačkom 5. kumulativnim propisivanjem da je to slučaj kada je krajnji kupac oštetio žig propisan Zakonom o metrologiji, uz uslov da se utvrdi nepravilnost merenja električne energije, a da se to ne može poistovetiti sa situacijom kada je rok važenja žiga istekao i tužiocu bilo naloženo od strane nadležne direkcije da tu nepravilnost otkloni u određenom roku, po oceni Vrhovnog suda u konkretnom slučaju ne postoji potreba za novim tumačenjem prava, razmatranjem pravnih pitanja u cilju usaglašavanja sudske prakse, odnosno pitanja od opšteg interesa ili u interesu ravnopravnosti građana. Jasnoća normi ne ostavlja prostor drugačijem tumačenju od iznetog, nezavisno od okolnosti da su uz reviziju priložene odluke na koje se tuženi poziva kao primere o postojanju drugačije sudske prakse, koje ne mogu biti izraz ustaljene sudske prakse, niti odstupanja od nje ovde pobijanom odlukom. Imajući u vidu sadržinu tražene pravne zaštite i razloge na kojima su zasnovane presude nižestepenih sudova u ovoj pravnoj stvari, kao i navode iznete u reviziji, po nalaženju Vrhovnog suda u ovoj pravnoj stvari nisu ispunjeni uslovi da se prihvati odlučivanje o reviziji.
Iz iznetih razloga, na osnovu člana 404. stav 2. ZPP, Vrhovni sud je odlučio kao u stavu prvom izreke.
Ispitujući dozvoljenost revizije u smislu člana 410. stav 2. tačka 5. ZPP, Vrhovni sud je našao da revizija nije dozvoljena.
Odredbom člana 468. stav 1. i 4. ZPP, propisano je da se sporovima male vrednosti smatraju sporovi u kojima se tužbeni zahtev odnosi na potraživanje u novcu koje ne prelazi dinarsku protivvrednost 3.000 evra po srednjem kursu NBS na dan podnošenja tužbe, kao i sporovi u kojima predmet tužbenog zahteva nije novčani iznos, a vrednost predmeta spora koju je tužilac u tužbi naveo ne prelazi iznos iz stava 1. ovog člana (član 33. stav 2).
Odredbom člana 479. stav 6. ZPP propisano je da protiv odluke drugostepenog suda kojom je odlučeno u sporu male vrednosti revizija nije dozvoljena.
Tužba radi činidbe podneta je dana 01.12.2017. godine. Vrednost predmeta spora označena u tužbi je 10.000,00 dinara i postupak je vođen po pravilima o sporu male vrednosti.
Kako je pobijanom drugostepenom presudom odlučeno u sporu male vrednosti u kome je prema članu 479. stav 6. ZPP isključeno pravo na izjavljivanje revizije, to revizija tuženog nije dozvoljena.
Na osnovu člana 413. Zakona o parničnom postupku, odlučeno je kao u drugom stavu izreke.
Kako sastav odgovora na reviziju nije trošak koji je neophodan za vođenje parničnog postupka, to je odbijen zahtev tužioca za naknadu troškova revizijskog postupka, o čemu je odlučeno u stavu trećem izreke rešenja, u skladu sa članom 165. ZPP.
Predsednik veća - sudija
Jelica Bojanić Kerkez s.r.
Za tačnost otpravka
Upravitelj pisarnice
Marina Antonić