![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Republika Srbija
VRHOVNI KASACIONI SUD
Rž g 294/2014
11.12.2014. godina
Beograd
Vrhovni kasacioni sud, u veću sastavljenom od sudije: Branka Stanića, kao predsednika veća, sudije Gordane Ajnšpiler-Popović i sudije Jelene Borovac, kao članova veća, u pravnoj stvari predlagača Z.M. iz I., radi zaštite prava na suđenje u razumnom roku, odlučujući o žalbi predlagača izjavljenoj protiv rešenja Višeg suda u Pančevu R4.p.br. 8/14 od 12.11.2014. godine, doneo je u sednici veća održanoj dana 11.12.2014. godine, sledeće
R E Š E NJ E
ODBIJA SE se kao neosnovana žalba predlagača Z.M. iz I. i POTVRĐUJE SE rešenje Višeg suda u Pančevu R4.p.br. 8/14 od 12.11.2014. godine u stavu 3. izreke.
O b r a z l o ž e nj e
Rešenjem Višeg suda u Pančevu R4.p.br. 8/14 od 12.11.2014. godine u stavu 1. Izreke, utvrđeno je da je povređeno pravo na suđenje u razumnom roku predlagaču Z.Mi. iz I. u predmetu Osnovnog suda u Pančevu P 1318/14, pa je stavom 2. izreke naloženo Osnovnom sudu u Pančevu da preduzme sve mere da se ovaj postupak okonča najduže u roku od 6 meseci računajući od pravnosnažnosti rešenja. Stavom 3. izreke, odbijen je zahtev predlagača da mu se na ime pravične naknade zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku na teret budžetskih sredstava Republike Srbije dosudi iznos od 70.000,00 dinara kao neosnovan a stavom 4. izreke predlagač je oslobođen od troškova plaćanja sudske takse.
Protiv navedenog rešenja predlagač je blagovremeno izjavio žalbu koja se po sadržini odnosi na stav 3. izreke, zbog pogrešne primene odredbi iz člana 8a i 8b Zakona o uređenju sudova, te je predložio da Vrhovni kasacioni sud kao drugostepeni, uvaži žalbu i dosudi naknadu koja je tražena u zahtevu.
Odlučujući o žalbi predlagača na osnovu člana 8b stav 3. Zakona o uređenju sudova („Službeni glasnik RS“ broj 116/08 ... 101/13), Vrhovni kasacioni sud je ispitao pobijano rešenje primenom člana 386. a u vezi sa članom 402. Zakona o parničnom postupku („Službeni glasnik RS“ broj 72/11 ... 55/14) i na osnovu člana 30. stav 2. Zakona o vanparničnom postupku koji se primenjuje na osnovu člana 8v Zakona o uređenju sudova i utvrdio da je žalba predlagača neosnovana.
U postupku donošenja ožalebnog rešenja nisu učinjene bitne povrede odredaba parničnog postupka iz člana 374. stav 2. Zakona o parničnom postupku na koje Vrhovni kasacioni sud kao drugostepeni sud, pazi po službenoj dužnosti a u žalbi se određeno ne ukazuje na druge bitne povrede, zbog kojih se žalba može izjaviti.
Prema stanju u spisima predmeta, predlagač je dana 17.10.2014. godine podneo zahtev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku u predmetu Osnovnog suda u Pančevu P broj 1318/14 u kome se raspravlja o potraživanju tužioca JKP „Grejanje“ iz Pančeva za neplaćene troškove grejanja u kojima je predlagač tužena strana.
Viši sud u Pančevu na osnovu izvršenog uvida u spise Osnovnog suda u Pančevu P broj 318/14 utvrdio je da je dana 15.12.2006. godine poverilac JKP „Grejanje“ iz Pančeva podneo predlog za izvršenje na osnovu verodostojne isprave, protiv ovde predlagača a u tom sporu dužnika Z.M., radi naplate potraživanja od 15.817,00 dinara sa zakonskom zateznom kamatom.
Izvršni dužnik a ovde predlagač Z.M. je tek dana 13.12.2013. godine izjavio prigovor protiv rešenja o izvršenju kojim je osporio potraživanje. Prigovor je uručen poveriocu 25.12.2013. godine a potom izvršni spis preveden u parnični spis dana 01.10.2014. godine i zakazano prvo ročište na dan 10.12.2014. godine. Ovako dugo trajanje postupka od 7 godina i 10 meseci, nastalo je zbog toga što se predlagaču kao dužniku - tuženom, nije mogla izvršiti dostava rešenja o izvršenju donetog na osnovu verodostojne isprave. U toku postupka je utvrđeno da predlagač promenio prebivalište još 1996. godine od kada više ne stanuje u P. u stanu za koji je nastao komunalni dug, ali iako je poromena adresa nastala pre pokretanja ovog postupka, predlagač nije prijavio na adresu stvarnog prebivališta u I., što je doprinelo da postupak dugo traje. Međutim, imajući u vidu obavezu suda u pogledu preduzimanja procesnih radnji, pogotovu radnji vezanih za dostavu, Viši sud u Pančevu je utvrdio da prvostepeni sud nije preduzimao sve radnje u okviru svojih ovlašćenja, da bi postupak koji je po svojoj prirodi relativno jednostavan postupak, okončao u što kraćem roku, pa je zbog toga utvrdio da je predlagaču povređeno pravo na suđenje u razumnom roku i naložio Osnovnom sudu u Pančevu da preduzme mere da se postupak u predmetu P 1318/14 okonča najduže u roku od 6 meseci od pravnosnažnosti rešenja.
Zahtev predlagača da mu se dosudi pravična naknada zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku odbijen je jer prema zaključku Višeg suda u Pančevu, iako Osnovni sud u Pančevu ima propusta u dostavljanju rešenja o izvršenju i rešavanju prigovora, ipak je predlagač na određeni način skrivio nemogućnost dostavljanja jer ne živi na adresi koja je prijavljena kao njegovo prebivalište. Pored toga radi se o sporu relativno malog značaja za predlagača jer je u pitanju komunalni dug koji treba da se prvenstveno reši sa komunalnim preduzećem, te imajući u vidu da plaćanje komunalnog duga predstavlja određenu vrstu pored obligacione i građansku obavezu i da se radi o relativno maloj vrednosti spora, odlučio je da se tužiocu ne dosudi naknada zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku.
Prema oceni Vrhovnog kasacionog suda, pravilno je Viši sud u Pančevu postupio kada je odbio zahtev predlagača u delu u kome je tražio naknadu zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku u iznosu od 70.000,00 dinara.
Svrha zahteva za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku je pre svega ubrzanje postupka, tako da se naknada ne mora dosuditi u svim slučajevima kada je utvrđena povreda prava na suđenje u razumnom roku. Imajući u vidu da je Viši sud u Pančevu izdao nalog Osnovnom sudu u Pančevu da preduzme sve mere da se postupak u predmetu P 1318/14 okonča u roku od 6 meseci i imajući u vidu vrednost ovog spora i da se spor vodi protiv predlagača kao dužnika zato što nije platio komunalnu uslugu, prema mišljenju Vrhovnog kasacionog suda, na ovaj način je postignuta svrha instituta zaštite prava na suđenje u razumnom roku, jer će se preduzetom merom koja je naređena u konkretnom slučaju otkloniti posledice nastale povredom prava na suđenje u razumnom roku. Prema tome, neosnovani su navodi žalbe predlagača da je Viši sud u Pančevu prilikom donošenja pobijanog rešenja pogrešno primenio odredbe člana 8a i 8b Zakona o uređenju sudova, kada je odbio zahtev da se dosudi naknada za povredu prava na suđenje u razumnom roku.
Na osnovu izloženog Vrhovni kasacioni sud je žalbu predlagača odbio kao neosnovanu i primenom odredbe člana 401. stav 1. tačka 2. Zakona o parničnom postupku odlučio kao u izreci rešenja.
Predsednik veća-sudija
Branko Stanić,s.r.