![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Republika Srbija
VRHOVNI KASACIONI SUD
Rž g 956/2015
16.09.2015. godina
Beograd
Vrhovni kasacioni sud, u veću sastavljenom od sudija: Vesne Popović, predsednika veća, Božidara Vujičića i Lidije Đukić, članova veća, u pravnoj stvari predlagača S.K. iz B., radi zaštite prava na suđenje u razumnom roku, odlučujući o žalbi predlagača izjavljenoj protiv rešenja Apelacionog suda u Beogradu R4 g 1022/14 od 22.05.2015. godine, u sednici veća od 16.09.2015. godine, doneo je
R E Š E NJ E
ODBIJA SE kao neosnovana žalba predlagača S.K. iz B., a rešenje Apelacionog suda u Beogradu R4 g 1022/14 od 22.05.2015. godine, POTVRĐUJE.
O b r a z l o ž e nj e
Rešenjem Apelacionog suda u Beogradu R4 g 1022/14 od 22.05.2015. godine, odbija se zahtev predlagača za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku tako što će se naložiti Višem sudu u Beogradu da odmah vrati spise predmeta 25 P 42184/13 Drugom osnovnom sudu u Beogradu na nadležnost, naložiti Drugom osnovnom sudu u Beogradu da odmah postupi po predlogu izvršnog dužnika od 24.03.2014. godine i da dopuni svoju presudu 14 P 38693/13 od 04.03.2014. godine tako što će ukinuti rešenje Četvrtog opštinskog suda u Beogradu Iv 33627/2008 od 16.05.2009. godine i obustaviti izvršenje u celini i ukinuti sve sprovedene radnje, Višem sudu u Beogradu odrediti rok za donošenje dopunske presude u predmetu Iv 33627/08 od 08.12.2008. godine, kao i da izvršnom dužniku odredi primerenu naknadu zbog dvadesetogodišnjeg kršenja prava na suđenje u razumnom roku i to 5.000.000,00 dinara za pretrpljeni strah i duševne bolove dužniku i njegovoj porodici, 400 evra u dinarskoj protivvrednosti kao naknadu materijalne štete kao posledica isključenja nulte faze zbog čega su svi električni aparati u stanu izvršnog dužnika prešli na rad sa 220V na 380V i tako uništeni, da svako od 13 osumnjičenih plati po 1.000.000,00 dinara jer su svi u navedenom periodu znali da izvršni poverilac nema pasivnu legitimaciju za utuženje izvršnog dužnika čime su učinili krivično delo iz organizovanog kriminala.
Protiv navedenog rešenja predlagač je blagovremeno izjavio žalbu pobijajući isto bez bližeg navođenja zakonskih razloga. Naknadno podnescima od 26.06.2015. i 21.07.2015. godine predlagač je dopunio žalbu, ali ti podnesci kao neblagovremeno dostavljeni nisu cenjeni.
Odlučujući o izjavljenoj žalbi na osnovu člana 8b stav 3. Zakona o uređenju sudova (''Službeni glasnik RS'' 116/08... 101/13), Vrhovni kasacioni sud je ispitao pobijano rešenje primenom člana 386. u vezi člana 402. ZPP (''Službeni glasnik RS'' 72/11... 55/14) na osnovu člana 30. stav 2. Zakona o vanparničnom postupku (''Službeni glasnik SRS'' 25/82... ''Službeni glasnik RS'' 46/95... 46/14), na čiju primenu upućuje član 8v Zakona o uređenju sudova, pa je našao da je žalba predlagača neosnovana.
U prvostepenom postupku nisu učinjene bitne povrede odredaba parničnog postupka iz člana 374. stav 2. ZPP na koje Vrhovni kasacioni sud, kao drugostepeni u ovom postupku, pazi po službenoj dužnosti, činjenično stanje je potpuno i pravilno utvrđeno i materijalno pravo je pravilno primenjeno.
Prema utvrđenom činjeničnom stanju po predlogu poverioca Vojne ustanove za održavanje zgrada i stanova ''Beograd2'' određeno je izvršenje na osnovu verodostojne isprave protiv dužnika S.K. 2008. godine a radi naplate novčanog potraživanja. Po dužnikovom prigovoru predmet je preveden u parnicu u kojoj je doneta presuda od strane Drugog osnovnog suda u Beogradu P 38693/13 od 04.03.2014. godine, kojim je delimično ostalo na snazi rešenje o izvršenju i dužnik obavezan da poveriocu isplati novčani iznos, a delimično je rešenje ukinuto i u tom delu tužbeni zahtev odbijen. Tuženi S.K. je tražio da se donese dopunska presuda, a takođe i protiv prvostepene presude izjavio je žalbu Višem sudu u Beogradu. U ovom postupku predlagač traži da se Višem sudu u Beogradu i Drugom osnovnom sudu u Beogradu naloži da odluče u konkretnim predmetima i to na način kako to predlagač u svom predlogu traži, kao i da mu se zbog povrede prava odredi novčana naknada.
Odredbom člana 8a st. 1. i 2. Zakona o uređenju sudova je predviđeno da stranka u sudskom postupku koja smatra da joj je povređno pravo na suđenje u razumnom roku može neposredno višem sudu podneti zahtev za zaštitu prava na suđenje u razumnom roku, a tim zahtevom može da traži i naknadu za povredu prava na suđenje u razumnom roku. Isti zakon u članu 8b stav 1. predviđa da kada neposredno viši sud utvrdi da je zahtev podnosioca osnovan može odrediti privremenu naknadu za povredu prava na suđenje u razumnom roku i odrediti rok u kome će niži sud okončati postupak u kome je učinjena povreda prava na suđenje u razumnom roku. Iz navedenog proizilazi da je osnovni cilj zaštite prava na suđenje u razumnom roku, a shodno navedenim zakonskim odredbama, da se postupak pred nadležnim sudom ubrza i okonča u što kraćem roku. To znači da se u ovom postupku ne može sudovima nalagati na koji način će doneti odluku u konkretnoj pravnoj stvari već samo im se može naložiti da postupak okončaju u što kraćem roku. S obzirom da predlagač u konkretnom slučaju traži da se nadležnim sudovima naloži na koji će način postupiti u konkretnim predmetima, što po navedenim zakonskim odredbama nije dozvoljeno, to je pravilno zaključio prvostepeni sud kada je zahtev predlagača u ovom slučaju odbio kao neosnovan.
Predlagač u svojoj žalbi detaljno obrazlaže činjenično stanje u postupcima koji su u toku, a o čemu je napred bilo reči, ukazuje i na postupanje izvršitelja u konkretnom predmetu, ali sve napred navedeno nije od značaja za drugačije odlučivanje suda.
Sve su to razlozi, zbog kojih je i odlučeno kao u izreci, a na osnovu člana 401. tačka 2. ZPP.
Predsednik veća sudija
Vesna Popović,s.r.