![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Republika Srbija
VRHOVNI KASACIONI SUD
Rev 4476/2019
22.01.2020. godina
Beograd
Vrhovni kasacioni sud, u veću sastavljenom od sudija: Zvezdane Lutovac, predsednika veća, Jelene Borovac, Branka Stanića, dr Dragiše B. Slijepčevića i Tatjane Matković Stefanović, članova veća, u parnici tužilje AA iz ..., koju zastupa punomoćnik Ivan Spasić advokat iz ..., protiv tuženih „BB osiguranje Srbija“ a.d.o. ..., koga zastupa punomoćnik Brankica Orlović advokat iz ... i VV iz ..., koga zastupa punomoćnik Bojan Bončić advokat iz ..., radi naknade štete, odlučujući o reviziji tužilje izjavljenoj protiv presude Višeg suda u Nišu Gž 937/2019 od 16.04.2019. godine, u sednici veća održanoj 22.01.2020. godine, doneo je
R E Š E NJ E
NE PRIHVATA SE odlučivanje o reviziji tužilje izjavljenoj protiv presude Višeg suda u Nišu Gž 937/2019 od 16.04.2019. godine, kao izuzetno dozvoljenoj.
ODBACUJE SE kao nedozvoljena revizija tužilje izjavljena protiv presude Višeg suda u Nišu Gž 937/2019 od 16.04.2019. godine.
ODBIJA SE zahtev drugotuženog za naknadu troškova odgovora na reviziju.
O b r a z l o ž e nj e
Presudom Višeg suda u Nišu Gž 937/2019 od 16.04.2019. godine, odbijena je kao neosnovana žalba tužilje i potvrđena presuda Osnovnog suda u Nišu P broj 7378/16 od 26.09.2018. godine kojom je u stavu prvom izreke odbijen tužbeni zahtev tužilje da se obavežu tuženi da joj solidarno na ime naknade nematerijalne štete isplate na ime pretrpljenih fizičkih bolova iznos od 100.000,00 dinara, na ime pretrpljenog duševnog bola zbog umanjenja životne aktivnosti iznos od 150.000,00 dinara i na ime pretrpljenog straha iznos od 100.000,00 dinara. Stavom drugim izreke obavezana je tužilja da prvotuženom na ime troškova parničnog postupka isplati iznos od 101.649,00 dinara. Stavom trećim izreke obavezana je tužilja da drugotuženom na ime troškova parničnog postupka isplati iznos od 76.900,00 dinara. Protiv pravnosnažne presude donete u drugom stepenu, tužilja je izjavila blagovremenu reviziju, sa pozivom na član 404. stav 1. ZPP zbog pogrešne primene materijalnog prava. U odgovoru na reviziju drugotuženi predlaže da se revizija odbaci, troškove je opredeljeno tražio.
Odlučujući o dozvoljenosti revizije na osnovu člana 404. stav 2 ZPP („Službeni glasnik RS“ br. 72/11...55/14), Vrhovni kasacioni sud je utvrdio da razlozi za odlučivanje o reviziji tužilje kao izuzetno dozvoljenoj nisu osnovani. Članom 404. stav 1. ZPP, propisano je da je revizija izuzetno dozvoljena zbog pogrešne primene materijalnog prava i protiv drugostepene presude koja se ne bi mogla pobija revizijom ako je po oceni Vrhovnog kasacionog suda potrebno da se razmotre pravna pitanja od opšteg interesa ili pravna pitanja u interesu ravnopravnosti građana, radi ujednačavanja sudske prakse, kao i ako je potrebno novo tumačenje prava (posebna revizija). Vrhovni kasacioni sud nalazi da u konrektnom slučaju nisu ispunjeni uslovi iz člana 404. ZPP za odlučivanje o posebnoj reviziji tužilje imajući u vidu da nije odstupljeno od sudske prakse Vrhovnog kasacionog suda u primeni člana 177. stav 2 ZOO. U pobijanoj drugostepenoj odluci izražen je pravni stav, da je šteta nastala isključivom radnjom tužilje koju drugotuženi kao vozač motornog vozila nije mogao predvideti i čije posledice nije mogao izbeći i otkloniti, pa kako ne postoji odgovornost drugotuženog to ne postoji ni odgovornost prvotužene osiguravajuće organizacije, što je u skladu sa praksom Vrhovnog kasacionog suda po ovom pitanju zbog čega nisu ispunjeni uslovi za odlučivanje o reviziji tužilje kao izuzetno dozvoljenoj. Odlučujući o dozvoljenosti revizije na osnovu člana 410. stav 2. tačka 5. ZPP Vrhovni kasacioni sud je našao da revizija tužilje nije dozvoljena. Tužba radi naknade štete podneta je sudu 17.06.2019. godine. Vrednost predmeta spora je 350.000,00 dinara. Zakon o parničnom postupku u članu 468. stav 1. propisuje da sprovi male vrednosti u smislu odredaba ove glave jesu sporovi u kojima se tužbeni zahtev odnosi na potraživanje u novcu koje ne prelazi dinarsku protivvrednost 3.000 evra po srednjem kursu Narodne banke Srbije na dan podnošenja tužbe. U konkretnom slučaju radi se o posebnom postupku u sporovima male vrednosti koji je regulisan članovima 467.-479. ZPP. Članom 479. stav 6. ZPP, propisano je da protiv odluke drugostepenog suda nije dozvoljena revizija. Imajući u vidu da u sporovima male vrednosti nije dozvoljena revizija, Vrhovni kasacioni sud je našao da revizija tužilje u ovom sporu male vrednosti (vrednost predmeta spora od 350.000,00 dinara po srednjem kursu NBS na dan podnošenja tužbe od 117,92 dinara predstavljala je deviznu protivvrednost od 2.968,11 evra) nije dozvoljena. Iz izloženih razloga na osnovu člana 413. ZPP, odlučeno je kao u izreci. Kako troškovi sastava odgovora na reviziju ne predstavljaju one troškove koji su bili potrebni radi vođenja parnice u smislu člana 154. stav 1. ZPP to je odlučeno kao u izreci pod tri.
Predsednik veća – sudija
Zvezdana Lutovac, s.r.
Za tačnost otpravka
Upravitelj pisarnice
Marina Antonić