![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Republika Srbija
VRHOVNI KASACIONI SUD
Rev 4900/2019
20.02.2020. godina
Beograd
R E Š E NJ E
NE PRIHVATA SE odlučivanje o reviziji tužioca izjavljenoj protiv presude Višeg suda u Somboru Gžrr 123/19 od 05.08.2019. godine, kao o izuzetno dozvoljenoj.
ODBACUJE SE, kao nedozvoljena, revizija tužioca izjavljena protiv presude Višeg suda u Somboru Gžrr 123/19 od 05.08.2019. godine.
O b r a z l o ž e nj e
Presudom Višeg suda u Somboru Gžrr 123/19 od 05.08.2019. godine stavom prvim izreke odbijene su, kao neosnovane, žalbe parničnih stranaka i potvrđena presuda Osnovnog suda u Somboru Prr 172/18 od 15.03.2019. godine, kojom je delimično usvojen tužbeni zahtev i obavezana tužena da tužiocu, na ime novčanog obeštećenja zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku, isplati iznos od 400,00 eura u dinarskoj protivvrednosti po srednjem kursu NBS na dan isplate, sa zakonskom zateznom kamatom od presuđenja do isplate, dok je preko dosuđenog, a do traženog iznosa od 3.000.00 eura, sa pripadajućom kamatom, tužbeni zahtev tužioca odbijen, kao neosnovan. Obavezana je tužena da tužiocu naknadi troškove postupka u iznosu od 19.500,00 dinara, sa zakonskom zateznom kamatom od izvršnosti presude do isplate. Stavom drugim izreke odbijen je zahtev tužioca za naknadu troškova žalbenog postupka.
Protiv pravnosnažne presude donete u drugom stepenu, tužilac je blagovremeno izjavilo reviziju, zbog bitne povrede odredaba parničnog postupka i pogrešne primene materijalnog prava, sa predlogom da se o reviziji odluči kao o izuzetno dozvoljenoj, primenom člana 404. Zakona o parničnom postupku ("Službeni glasnik RS", br. 72/2011, 49/2013-US, 74/2013- US, 55/2014, 87/2018, u daljem tekstu: ZPP).
Vrhovni kasacioni sud je ocenio da nisu ispunjeni uslovi za odlučivanje o reviziji tužioca, kao o izuzetno dozvoljenoj, u smislu odredbe člana 404. ZPP, jer ne potreba za ujednačavanjem sudske prakse ili novog tumačenja prava, kao ni za razmatranje pravnih pitanja od opšteg interesa ili pravnih pitanja u interesu ravnopravnosti građana. Revizijom se osporava ocena nižestepenih sudova u pogledu visine dosuđenog novčanog obeštećenja zbog povrede prava na suđenje u razumnom roku, što nije zakonski razlog predviđen članom 404. ZPP za izjavljivanje revizije.
Imajući u vidu navedeno, primenom člana 404. ZPP, odlučeno je kao u stavu prvom izreke.
Ispitujući dozvoljenost revizije na osnovu člana 410. stav 2. tačka 5. ZPP u vezi člana 479. stav 6. ZPP, Vrhovni kasacioni sud je ocenio da revizija nije dozvoljena.
Članom 468. stav 1. ZPP, propisano je da su sporovi male vrednosti sporovi u kojima se tužbeni zahtev odnosi na potraživanje u novcu koje ne prelazi dinarsku protivvrednost 3.000 evra po srednjem kursu NBS na dan podnošenja tužbe.
Članom 479. stav 6. ZPP, propisano je da u postupcima u sporovima male vrednosti protiv odluke drugostepenog suda revizija nije dozvoljena.
Tužba u ovoj pravnoj stvari podneta je 16.08.2018. godine u kojoj je kao vrednost predmeta spora označen iznos od 100.000,00 dinara. Podneskom od 06.02.2019. godine tužba je preinačena povećanjem tužbenog zahteva na iznos od 3.000 evra u dinarskoj protvvrednosti prema srednjem kursu NBS na dan isplate. Prvostepena presuda kojom je odlučeno o tužbenom zahtevu doneta je 15.03.2019. godine. Drugostepena presuda doneta je 05.08.2019. godine.
Kako se u konkretnom slučaju radi o sporu male vrednosti u kome se tužbeni zahtev odnosi na novčano potraživanje koje ne prelazi dinarsku protivvrednost 3.000 evra po srednjem kursu NBS na dan preinačenja tužbe, to revizija tužioca nije dozvoljena primenom člana 479. stav 6. ZPP.
Iz navedenih razloga, Vrhovni kasacioni sud je primenom člana 413. ZPP odlučio kao u stavu drugom izreke.
Predsednik veća – sudija
Božidar Vujičić, s.r.
Za tačnost otpravka
Upravitelj pisarnice
Marina Antonić