![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Republika Srbija
VRHOVNI KASACIONI SUD
Rev2 341/2020
10.03.2021. godina
Beograd
U IME NARODA
Vrhovni kasacioni sud, u veću sastavljenom od sudija: Zvezdane Lutovac, predsednika veća, Dragane Marinković i Branka Stanića, članova veća, u parnici tužioca AA iz ..., čiji je punomoćnik Miodrag Golubović, advokat iz ..., protiv tuženog DOO „Tarkett“ Bačka Palanka, koga zastupaju Predrag Bogovac i Milan Kaluđerski, advokati iz ..., radi poništaja odluke, odlučujući o reviziji tužioca izjavljenoj protiv presude Apelacionog suda u Novom Sadu Gž1 1934/19 od 23.09.2019. godine, u sednici održanoj 10.03.2021. godine, doneo je
P R E S U D U
ODBIJA SE kao neosnovana revizija tužioca izjavljena protiv presude Apelacionog suda u Novom Sadu Gž1 1934/19 od 23.09.2019. godine kojom je potvrđena presuda Osnovnog suda u Bačkoj Palanci P1 60/17 od 20.02.2019. godine u glavnoj stvari (prestanak radnog odnosa, reintegracija).
ODBACUJE SE kao nedozvoljena revizija tužioca izjavljena protiv presude Apelacionog suda u Novom Sadu Gž1 1934/19 od 23.09.2019. godine u delu kojim je potvrđena presuda Osnovnog suda u Bačkoj Palanci P1 60/17 od 20.02.2019. godine kojim je odbijen zahtev tužioca za poništaj rešenja tuženog o privremenom udaljenju sa rada tužioca.
O b r a z l o ž e nj e
Presudom Osnovnog suda u Bačkoj Palanci P1 60/17 od 20.02.2019. godine, stavom prvim izreke, odbijen je kao neosnovan tužbeni zahtev tužioca za poništaj rešenja tuženog od 11.09.2001. godine kojim je tužilac privremeno udaljen sa rada, rešenja disciplinskog organa broj D ../01 od 26.10.2001. godine kojim je tužiocu izrečena mera prestanka radnog odnosa i odluka broj ../01 od 04.12.2001. godine kojom je prigovor tužioca odbijen, zahtev da tuženi bude obavezan da tužioca vrati na rad na isto ili slično radno mesto koje odgovara njegovoj stručnoj spremi kao i zahtev da tuženi tužiocu naknadi troškove parničnog postupka. Stavom drugim izreke obavezan je tužilac da tuženom naknadi troškove parničnog postupka.
Presudom Apelacionog suda u Novom Sadu Gž1 1934/19 od 23.09.2019. godine, odbijena je kao neosnovana žalba tužioca i potvrđena prvostepena presuda. Stavom drugim izreke odlučeno je da svaka stranka snosi svoje troškove žalbenog postupka.
Protiv pravnosnažne presude donete u drugom stepenu tužilac je izjavio reviziju zbog bitnih povreda odredaba parničnog postupka i pogrešne primene materijalnog prava.
Tuženi je podneo odgovor na reviziju.
Ispitujući pravilnost pobijane presude na osnovu čl. 399. ZPP (''Službeni glasnik RS'' 125/04... 111/09) koji se primenjuje na osnovu čl. 506. stav 1. ZPP („Službeni glasnik RS“, broj 72/11 ... 55/14, 87/18), Vrhovni kasacioni sud je našao da je revizija delimično neosnovana a delimično nedozvoljena.
U postupku nije učinjena bitna povreda iz čl. 361. stav 2. tačka 9. ZPP, na koju revizijski sud pazi po službenoj dužnosti.
Prema utvrđenom činjeničnom stanju, tužilac je bio zaposlen kod tuženog počev od 01.12.1982. godine a na radno mesto ... pogona PVC2m SPJ „Vinyl“ raspoređen je 01.06.2000. godine. Pravilnikom o sistematizaciji radnih mesta tuženog od 17.11.1999. godine određen je delokrug poslova ... pogona PVC2m SPJ „Vinyl“ koji je bliže opisan u nižestepenim presudama. Tužiocu je stavljena na teret povreda radnih obaveza zbog čega je protiv tužioca pokrenut, vođen i okončan disciplinski postupak u kome je utvrđeno da je tužilac učinio povredu radne obaveze iz člana 55. stav 1. tačka 1. (neblagovremeno nesavesno i nemarno izvršavanje radnih obaveza i dužnosti), tačka 2. (nezakonito raspolaganje sredstvima) i tačka 5. (zloupotreba položaja i prekoračenja ovlašćenja) Kolektivnog ugovora AD „Sintelon“ Bačka Palanka. Zahtev protiv tužioca za pokretanje disciplinskog postupka podnet je 11.09.2001. a dopuna zahteva 22.10.2001. godine u pogledu pravne kvalifikacije učinjenih povreda radnih obaveza tako što mu je pored već stavljenih povreda radnih obaveza dodata i osnovana sumnja za povredu radne obaveze iz člana 55. stav 1. tačka 1. (neblagovremeno, nesavesno i nemarno izvršavanje radnih dužnosti i obaveza) Kolektivnog ugovora AD „Sintelon“ Bačka Palanka. Po sprovedenom postupku disciplinski organ tuženog je 26. 10.2001. godine doneo rešenje kojim je tužilac oglašen krivim što je u periodu od 08.01.2001. do 18.07.2001. znao, odnosno bio dužan da zna da se izdvaja i zadržava u pogonskom magacinu pogona PVC2m proizvedena gotova roba PVC pod širine 2m-985 rolni u količini od 48.449 m2 različitog kvaliteta (I klasa, II klasa, vanklasna roba i otpadna roba) koja nije materijalno zaprimljena putem primopredajnice u magacin gotove robe. U postupku koji je vođen utvrđeno je da je roba mimo važećih i ustaljenih procedura i pravila direktno otpremana iz preduzeća na ilegalan i protivpravan način bez materijalnog i finansijskog zaduženja i fakturisanja čime je preduzeću pričinjena šteta umanjenjem imovine. Pored toga utvrđeno je da je 03.07.2001. godine sa znanjem tužioca iz pogonskog magacina ili magacina gotove robe pogona PVC2m i po njegovim instrukcijama datim magacioneru utovarena i otpremljena gotova roba koja nije bila materijalno zadužena u magacinu gotove robe I i II klase, određene količine te je odmah po utovaru navedene robe magacioneru izdiktirao podatke o robi na osnovu kojih je sačinjena otpremnica. Dalje je utvrđeno da je 15.06.2001. godine od istog magacionera uzeo otpremnicu za određenu robu i određene količine koja je istog dana utovarena u vozilo, da ih odnese u DOO „Sintkomerc“ što nije učinio. Navedena roba je sa njegovim znanjem otpremljena iz pogonskog magacina ili magacina gotove robe a nije bila materijalno zadužena. Pored toga tužilac je oglašen krivim zato što je u prvoj polovini meseca jula 2001. godine sa njegovim znanjem iz pogonskog magacina otpremljena gotova roba određene količine i po njegovim instrukcijama utovarena dana 17.07.2001. godine u vozilo, iako je znao da nije zaprimljena putem primopredajnice u magacin gotove robe, a zatim naložio magacioneru da sačini otpremnice određenog broja i datuma, za određenu količinu robe koja je otpremljena preko DOO „Sintkomerc“ na njegov nalog za nepostojeću firmu. Tužilac je oglašen krivim i zato što je u periodu od 16.01.2001. godine do 28.06.2001. godine iz pogona PVC2m bez ovlašćenja izvršnog direktora odobrio DOO „Sintkomerc“ radi dalje prodaje poluproizvoda – otpadnog jutanog filca u određenoj količini bez finansijskog zaduženja. Navedenim radnjama tužilac je izvršio povredu radne obaveze iz člana 55. stav 1. tačka 1. (neblagovremeno nesavesno i nemarno izvršavanje radnih obaveza i dužnosti), tačka 2. (nezakonito raspolaganje sredstvima) i tačka 5. (zloupotreba položaja i prekoračenja ovlašćenja) Kolektivnog ugovora AD „Sintelon“ Bačka Palanka, zbog čega mu je izrečena mera prestanka radnog odnosa. Odgovornost tužioca kao ... pogona bila je široko postavljena i obuhvatala je sve aktivnosti koje se odvijaju u pogonu. Zadatak tužioca bio je da vrši kontrolu svih aktivnosti koje su se odvijale u pogonu što obuhvata i procese klasiranja i obeležavanja robe, preko praćenja robe koja se iznosi iz pogona a zatim i otpremanje robe iz magacina. Iako je za svaku od ovih faza postojalo odgovorno lice, tužilac je kao ... imao obavezu kontrole svih faza. Tužilac nije samo propustio da izvrši kontrolu svih faza već je i po njegovom nalogu roba otpremana mimo ustaljenih procedura. U krivičnom postupku koji je vođen protiv tužioca, isti je oslobođen pravnosnažnom presudom Višeg suda u Novom Sadu K 42/16 jer nije dokazano da je izvršio krivično delo koje mu je stavljeno na teret.
Kod ovako utvrđenog činjeničnog stanja, pravilno su nižestepeni sudovi primenili materijalno pravo kada su odbili zahtev tužioca za poništaj rešenja disciplinskog organa o prestanku radnog odnosa i rešenje kojim je odbijen prigovor tužioca na tako doneto rešenje.
Po članu 101. stav 1. tačka 1, 2. i 5. Zakona o radnim odnosima („Službeni glasnik RS“, broj 55/96) koji je važio u vreme donošenja rešenja o prestanku radnog odnosa mera prestanka radnog odnosa se izriče za povredu radnih obaveza koje se ogledaju u neblagovremenom, nesavesnom i nemarnom izvršavanju radnih dužnosti i obaveza, nezakonitom raspolaganju sredstvima i zloupotrebi položaja i prekoračenju ovlašćenja. Prema članu 98. istog zakona, pokretanje disciplinskog postupka zastareva u roku od tri meseca od dana saznanja za povredu radne obaveze i učinioca, odnosno u roku od šest meseci od dana kada je povreda učinjena (stav 1). Ako povreda radne obaveze sadrži obeležja krivičnog dela, pokretanje disciplinskog postupka zastareva protekom šest meseci od dana saznanja za povredu radne obaveze i učinioca odnosno protekom roka zastarelosti za to krivično delo.
Imajući u vidu da je u disciplinskom postupku, koji je suprotno revizijskim navodima pokrenut u zakonom propisanom roku (poslednja povreda radne obaveze učinjena je u polovini jula meseca 2001. godine, a zahtev za pokretanje disciplinskog postupka podnet 11.09.2001. godine), utvrdio da je tužilac učinio povrede radnih obaveza koje su mu stavljene na teret, a koje predstavljaju otkazni razlog, to je pravilno odbijen zahtev tužioca za poništaj rešenja tuženog o prestanku radnog odnosa i zahtev kojim je tražio reintegraciju u radni odnos.
Nisu osnovani revizijski navodi kojima se ukazuje da je zbog oslobađajuće krivične presude tužbeni zahtev trebalo da bude usvojen. Po pravilnom zaključku nižestepenih sudova krivična odgovornost je nezavisna od parnične, pa ni parnični postupak u kom se ocenjuje zakonitost disciplinske mere ne zavisi od krivičnog postupka osim u slučaju donošenja osuđujuće krivične presude koja vezuje parnični sud.
Revizijskim navodima kojima se pobija ocena izvedenih dokaza u suštini se osporava utvrđeno činjenično stanje što u postupku po reviziji nije dozvoljeno na osnovu čl. 398. stav 2. ZPP.
Na osnovu čl. 405. stav 1. ZPP odlučeno je kao u stavu prvom izreke.
U delu kojim je tužilac tražio poništaj rešenja tuženog o suspenziji tužioca, revizija nije dozvoljena.
Prema članu 439. ZPP revizija je dozvoljena u parnicama u sporovima o zasnivanju, postojanju i prestanku radnog odnosa.
Kako je predmet tužbenog zahteva, poništaj rešenja o suspenziji, a ne spor o zasnivanju, postojanju i prestanku radnog odnosa, to revizija u ovom delu nije dozvoljena u smislu citirane zakonske odredbe.
Na osnovu člana 404. ZPP, odlučeno je kao u stavu drugom izreke.
Predsednik veća - sudija
Zvezdana Lutovac, s.r.
Za tačnost otpravka
Upravitelj pisarnice
Marina Antonić