![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Republika Srbija
VRHOVNI KASACIONI SUD
Spp 3/2021
07.12.2021. godina
Beograd
PRVI OSNOVNI SUD U BEOGRADU
BEOGRAD
VEZA: P 29501/21
Izvod iz zapisnika sa VII sednice Građanskog odeljenja Vrhovnog kasacionog suda održane 07.12.2021. godine.
O D L U K A
ODBACUJE SE zahtev Prvog osnovnog suda u Beogradu za pokretanje postupka radi rešavanja spornog pravnog pitanja u predmetu P 29501/21.
O b r a z l o ž e nj e
Prvi osnovni sud u Beogradu je dana 08.11.2021. godine Vrhovnom kasacionom sudu dostavio zahtev za pokretanje postupka za rešavanje spornog pravnog pitanja na osnovu člana 180. ZPP. Sporno pravno pitanje glasi:
Da li je dopuštena tužba kojom ugovorna strana korisnik kredita zahteva samo utvrđenje apsolutne ništavosti odredbe ugovora (bez zahteva za restituciju) kojom je ugovoreno pravo banke da naplati naknadu za obradu zahteva i da li se podnošenjem takve tužbe zloupotrebljava pravo na sudsku zaštitu.
Podnosilac zahteva u predlogu navodi da se pred osnovnim sudom u Beogradu nalazi veći broj postupaka koji pripadaju tzv. masovnim ili (repetativnim sporovima) i to grupa u koju spadaju sporovi po tužbi tužilaca korisnika kredita protiv banaka u kojima se kumulativno traži da se utvrdi ništavost klauzule da banke imaju pravo da ugovore i naplate od korisnika kredita naknadu za obradu kreditnog zahteva i da se tužene banke obavežu na restituciju i grupa sporova po tužbama kojima se traži samo utvrđenje ništavosti ugovorne odredbe (bez zahteva za restituciju). Uočeno je različito postupanje i odlučivanje po ovim tužbama (usvajajuće odluke: P-16720/20, rešenja o odbačaju tužbi zbog zloupotrebe prava cepanjem parnica P 1963/16).
Jednu grupu sporova čine sporovi u kojima je meritorno odlučeno o zahtevima tužilaca – korisnika kredita za utvrđenje ništavosti klauzule o naknadi za obradu kreditnog zahteva, a u drugoj grupi su sporovi u kojima su odbačene tužbe tužilaca – korisnika kredita kao nedopuštene za utvrđenje ništavosti ugovorne odredbe, u kojima se istovremeno ne traži i restitucija. U okončanim sporovima po deklaratornoj tužbi, podnose se tužbe za osudu na činidbu – kondemnatorne (za isplatu neosnovano naplaćene naknade).
Povodom ovakvog nejednakog postupanja i odlučivanja u navedenim situacijama navodi se da je Viši sud u Beogradu u nekim svojim odlukama izrazio pravni stav da je dopuštena samo tužba za utvrđenje ništavosti bez zahteva za restituciju. Dosledna primena ovako izraženog pravnog stava tog suda imala bi za posledicu uvećan priliv predmeta, odnosno dodatno opterećenje osnovnih i instancionih sudova masovnim predmetima (broj predmeta bi bio duplo veći), kao i da pravno shvatanje o dopuštenosti tužbe može uticati na „efikasnost i ekonomičnost suđenja“, pa je zbog toga rešenje ovog pravog pitanja od značaja i kod ostalih tužbi sa zahtevom za utvrđenje bez zahteva za restituciju.
Nezavisno od toga što je Viši sud u Beogradu zauzeo stav u pojedinim svojim odlukama, smatra za potrebnim da se o ovom spornom pravnom pitanju izjasni i Vrhovni kasacioni sud.
U prilog tome i to što bi suprotno shvatanje imalo za posledicu vođenje još jednog postupka,a da se primenom shvatanja Višeg suda u Beogradu povređuje pravo na suđenje u razumnom roku i doprinosi zloupotrebi prava na tužbu.
Prvi osnovni sud u Beogradu je predložio i odgovor na postavljeno sporno pravno pitanje, koji glasi: „Nije dopuštena tužba ugovorne strane - korisnika kredita kojom se traži samo utvrđenje ništavosti izvršene ugovorne odredbe, bez zahteva za restituciju jer eventualni uspeh tužioca po deklaratornoj tužbi ne dovodi do efikasne i efektivne zaštite njegovih prava već stvara pretpostavke za vođenje još jednog spora. Nedopuštenu tužbu treba odbaciti bez zakazivanja ročišta u smislu odredbe člana 294.stav 2. ZPP, a ponašanje učesnika u postupku tužioca i njegovog punomoćnika potrebno je oceniti sa stanovišta zloupotrebe prava.“
Imajući u vidu odredbe člana 180. do 185. ZPP, kojima je propisan postupak za rešavanje spornog pravnog pitanja, a polazeći od činjenice da je Viši sud u Beogradu kao instanciono viši sud u postupcima u sporovima male vrednosti, zauzeo stav o dopuštenosti tužbe za utvrđenje u situacijama kada je izostao zahtev za restituciju, sednica Građanskog odeljenja Vrhovnog kasacionog suda održana 07.12.2021. godine, na osnovu člana 182. Zakona o parničnom postupku, odbacila je zahtev Prvog osnovnog suda u Beogradu, nalazeći da za pokretanje postupka radi rešavanja spornog pravnog pitanja nisu ispunjene procesne pretpostavke.
Predsednik Građanskog odeljenja
sudija dr Dragiša B. Slijepčević