![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Republika Srbija
VRHOVNI KASACIONI SUD
Kzz 1066/2015
15.12.2015. godina
Beograd
U IME NARODA
Vrhovni kasacioni sud, u veću sastavljenom od sudija: Dragiše Đorđevića, predsednika veća, Zorana Tatalovića, Maje Kovačević-Tomić, Sonje Pavlović i Radoslava Petrovića, članova veća, sa savetnikom Vrhovnog kasacionog suda Draganom Vuksanović, kao zapisničarem, u krivičnom predmetu okr. M.M., zbog krivičnog dela ubistvo iz člana 113. Krivičnog zakonika, odlučujući o zahtevu za zaštitu zakonitosti branioca okrivljenog adv. V.B., podnetom protiv pravnosnažnih presuda Višeg suda u Užicu K 34/14 od 23.03.2015. godine i Apelacionog suda u Kragujevcu Kž1 374/15 od 11.09.2015. godine, u sednici veća održanoj 15.12.2015. godine, jednoglasno je doneo
P R E S U D U
ODBIJA SE kao neosnovan zahtev za zaštitu zakonitosti branioca okr. M.M., podnet protiv pravnosnažnih presuda Višeg suda u Užicu K 34/14 od 23.03.2015. godine i Apelacionog suda u Kragujevcu Kž1 374/15 od 11.09.2015. godine.
O b r a z l o ž e nj e
Presudom Višeg suda u Užicu K 34/14 od 23.03.2015. godine, okr. M.M. oglašen je krivim zbog krivičnog dela ubistvo iz člana 113. KZ i osuđen na kaznu zatvora u trajanju od 15 godina. Istom presudom okr. D.N. oslobođena je od optužbe za krivično delo teško ubistvo u podstrekavanju iz člana 114. tačka 1. i 5. u vezi člana 34. stav 1. KZ.
Odlučujući o žalbama Višeg javnog tužioca u Užicu, okrivljenog i njegovog branioca, Apelacioni sud u Kragujevcu je presudom Kž1 374/14 od 11.09.2015. godine odbio žalbe kao neosnovane i potvrdio prvostepenu presudu.
Protiv navedenih pravnosnažnih presuda, branilac okrivljenog adv. V.B., podnela je zahtev za zaštitu zakonitosti zbog povrede zakona iz člana 439. tačka 1. ZKP, sa predlogom da Vrhovni kasacioni sud utvrdi da je zahtev za zaštitu zakonitosti osnovan i da obe presude preinači.
Nakon što je primerak zahteva za zaštitu zakonitosti, u smislu člana 488. stav 1. ZKP dostavio Republičkom javnom tužiocu, Vrhovni kasacioni sud je održao sednicu veća o kojoj, u smislu člana 488. stav 2. ZKP, nije obavestio javnog tužioca i branioca, jer veće nije našlo da bi njihovo prisustvo sednici bilo od značaja za donošenje odluke.
Na sednici veća Vrhovni kasacioni sud je razmotrio spise predmeta sa presudama protiv kojih je zahtev za zaštitu zakonitosti podnet, pa je po oceni navoda u zahtevu, našao:
Zahtev za zaštitu zakonitosti je neosnovan.
Branilac okrivljenog kao razlog podnošenja zahteva navodi povredu zakona iz člana 439. tačka 1. ZKP, međutim, u zahtevu ovaj razlog ne obrazlaže i ne ukazuje u čemu se navedena povreda sastoji.
Iz navoda zahteva da su Više javno tužilaštvo u Užicu a zatim i Viši sud u Užicu odredili izvođenje dokaza veštačenjem i za veštaka odredili lice koje se ne nalazi na spisku stalnih sudskih veštaka, te da nalaz veštaka M.K. predstavlja dokaz na kome se ne može zasnivati osuđujuća presuda, proizilazi da branilac ukazuje na bitnu povredu odredaba krivičnog postupka iz člana 438. stav 2. tačka 1. ZKP.
Po nalaženju Vrhovnog kasacionog suda neosnovano branilac u zahtevu ukazuje na bitnu povredu odredaba krivičnog postupka iz člana 438. stav 2. tačka 1. ZKP, imajući u vidu da je veštak M.K., koji se zaista ne nalazi na spisku stalnih sudskih veštaka, diplomirani inženjer elektrotehnike, sa dugogodišnjim radom na poslovima vezanim za sistem mobilne telefonije u preduzeću T.S. i brojnim inostranim specijalizacijama i sertifikatima vezanim za tu oblast, što ukazuje na njegovu stručnost da u skladu sa pravilima struke obavi povereno veštačenje. Osim toga, pomenuti veštak je na glavnom pretresu položio zakletvu i od strane predsednika veća pre ispitivanja opomenut na dužnosti u smislu člana 401. stav 1. tačka 3. ZKP, a na pretresima pred prvostepenim i drugostepenim sudom dao je objašnjenje na sva postavljena pitanja odbrane i na njegov nalaz i mišljenje stranke nisu imale primedbe. Stoga nalaz i mišljenje veštaka M.K. ne predstavlja dokaz na kome se ne može zasnivati sudska odluka, pa neosnovano branilac u podnetom zahtevu ukazuje na postojanje bitne povrede odredaba krivičnog postupka iz člana 438. stav 2. tačka 1. ZKP. Osim toga, na istu povredu zakona odbrana je ukazivala i u žalbi izjavljenoj protiv prvostepene presude a drugostepeni sud je našao da su ti žalbeni navodi neosnovani i u obrazloženju presude na strani 3, u poslednjem stavu i na strani 4, u prvom stavu, dao dovoljne i jasne razloge koje i Vrhovni kasacioni sud u svemu prihvata i na te razloge, u smislu odredbe člana 491. stav 2. ZKP, upućuje.
Branilac okrivljenog u zahtevu navodi da je izreka presude protivrečna razlozima a da je obrazloženje presude protivrečno izvedenim dokazima, da postoji očigledna nesaglasnost i protivrečnost između izvedenih dokaza i izreke presude, posebno veštačenja od strane veštaka iz oblasti telekomunikacije i veštaka medicinske struke, te da se navedena veštačenja drastično razlikuju od onog što sud navodi u izreci i obrazloženju presude. Ovim navodima branilac ukazuje na bitnu povredu odredaba krivičnog postupka iz člana 438. stav 2. tačka 2. ZKP, koja povreda, u smislu odredbe člana 485. stav 4. ZKP, ne predstavlja zakonom dozvoljen razlog za podnošenje zahteva za zaštitu zakonitosti.
Ostalim navodima zahteva branilac okrivljenog osporava činjenično stanje utvrđeno u redovnom postupku, što, shodno odredbi člana 485. stav 4. ZKP, takođe ne predstavlja zakonom dozvoljen razlog za podnošenje ovog vanrednog pravnog sredstva.
Iz iznetih razloga, Vrhovni kasacioni sud je, na osnovu odredbe člana 491. stav 1. i 2. ZKP, odlučio kao u izreci ove presude.
Zapisničar - savetnik Predsednik veća-sudija
Dragana Vuksanović,s.r. Dragiša Đorđević,s.r.