![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Republika Srbija
VRHOVNI KASACIONI SUD
Rev2 2150/2019
19.07.2019. godina
Beograd
Vrhovni kasacioni sud, u veću sastavljenom od sudija: Biserke Živanović, predsednika veća, Spomenke Zarić, Branislava Bosiljkovića, Zorane Delibašić i Božidara Vujičića, članova veća, u parnici tužioca AA iz ..., čiji je punomoćnik Dragan Volarević, advokat iz ..., protiv tuženih ''BB'' a.d., sa sedištem u ..., čiji je punomoćnik Vesna Stanimirović, advokat iz ... i ''VV'' a.d., sa sedištem u ..., radi isplate, odlučujući o reviziji tužene ''BB'' a.d, izjavljenoj protiv presude Apelacionog suda u Novom Sadu Gž1 595/2019 od 18.02.2019. godine, u sednici održanoj 19.07.2019. godine, doneo je
R E Š E NJ E
NE PRIHVATA SE odlučivanje o reviziji tužene ''BB'' a.d., ..., izjavljenoj protiv presude Apelacionog suda u Novom Sadu Gž1 595/2019 od 18.02.2019. godine, kao izuzetno dozvoljenoj.
ODBACUJE SE kao nedozvoljena, revizija tužene ''BB'' a.d., ..., izjavljena protiv presude Apelacionog suda u Novom Sadu Gž1 595/2019 od 18.02.2019. godine.
O b r a z l o ž e nj e
Presudom Osnovnog suda u Subotici P1 529/2018 od 15.11.2018. godine, usvojen je tužbeni zahtev i obavezani tuženi da tužiocu, za period od 01.03.2015. godine do 01.09.2015. godine, solidarno naknade troškove za ishranu u toku rada i regres za korišćenje godišnjeg odmora, sa zakonskom zateznom kamatom, kako je izrekom navedeno, kao i da solidarno naknade troškove parničnog postupka u iznosu od 54.900,00 dinara, sa zateznom kamatom od izvršnosti presude do isplate.
Apelacioni sud u Novom Sadu je presudom Gž1 595/2019 od 18.02.2019. godine, preinačio rešenje o troškovima postupka, tako što se odbija zahtev tužioca za naknadu troškova postupka preko iznosa od 41.400,00 dinara, pa do dosuđenog iznosa od 54.900,00 dinara, sa traženom kamatom od izvršnosti presude do isplate, dok se u preostalom delu žalbe tuženih odbijaju i prvostepena presuda potvrđuje. Odbijen je zahtev tužene ''VV'' a.d. za naknadu troškova žalbenog postupka.
Po oceni Vrhovnog kasacionog suda nisu ispunjeni zakonski uslovi za odlučivanje o reviziji, kao izuzetno dozvoljenoj, u smislu člana 404. stav 1. Zakona o parničnom postupku - ZPP („Službeni glasnik RS“ br. 72/11, 55/14), a kojom je propisano da se posebna revizija može izjaviti zbog pogrešne primene materijalnog prava i protiv drugostepene presude koja se ne bi mogla pobijati revizijom, ako je po oceni Vrhovnog kasacionog suda potrebno razmotriti pravna pitanja od opšteg interesa ili u interesu ravnopravnosti građana, radi ujednačavanja sudske prakse, kao i kada je potrebno novo tumačenje prava. Ispunjenost uslova za izuzetnu dozvoljenost revizije, Vrhovni kasacioni sud ceni u veću od pet sudija, kako je propisano stavom 2. navedene zakonske odredbe.
Pobijana drugostepena presuda doneta je u skladu sa pravnim shvatanjem Vrhovnog kasacionog suda o pravnim pitanjima na koja se revizijom ukazuje, a tiču se, u suštini, prava zaposlenih na isplatu toplog obroka i regresa i odgovornosti poslodavca prethodnika i sledbenika kada je došlo do promene poslodavaca, usled statusnih promena. Naime, shvatanje Vrhovnog kasacionog suda o pravnim pitanjima na koja se revizijom ukazuje izraženo je u više odluka Vrhovnog kasacionog suda.
Zaposleni ima pravo na naknadu troškova za ishranu u toku rada i za regres za korišćenje godišnjeg odmora. Ovo pravo zaposlenih proizilazi iz člana 118. stav 1. tačka 5. i 6. Zakona o radu („Službeni glasnik RS“ br. 24/05 sa izmenama i dopunama), dok se visina ovih troškova bliže reguliše opštim aktima poslodavca. U situaciji kada poslodavac ovo pravo zaposlenih ne iskaže u platnoj listi zaposlenih, kako je propisano članom 105. stav 1. i članom 121. stav 1. Zakona o radu, teret dokazivanja da je zaposlenima isplaćena naknada ovih troškova, je na poslodavcu, u konkretnom slučaju na tuženima.
Odgovornost revidenta za prava i obaveze zaposlenih koje su predmet tužbenog zahteva, za period pre izvršenih statusnih promena, proizlazi iz činjenice da sa tužiocem nije zaključen novi ugovor o radu, već je zaključen aneks ugovora o radu, prema kome tužilac kao zaposleni nastavlja radni odnos sa poslodavcem sledbenikom, koji preuzima ne samo prava, već i obaveze poslodavca prethodnika, koje su nastale iz zaključenog ugovora o radu i radnog odnosa. Budući da je tužilac, kako je nižestepenim presudama utvrđeno, bio zaposlen kod prvotuženog do 31.08.2015. godine, to su tuženi u tom periodu solidarno odgovorni za prava i obaveze zaposlenih.
Vrhovni kasacioni sud je ispitao dozvoljenost revizije u smislu člana 410. stav 2., u vezi člana 413. ZPP i utvrdio da revizija nije dozvoljena.
Tužbom podnetom 23.03.2018. godine tužilac je tražio naknadu troškova na ime ishrane u toku rada i regresa za korišćenje godišnjeg odmora u ukupnom iznosu od 70.000,00 dinara. Podneskom od 05.11.2018. godine tužilac je snizio tužbeni zahtev i predmetnu naknadu zatražio u ukupnom iznosu od 38.946,04 dinara, koliko iznosi i vrednost predmeta spora koja se revizijom pobija.
Odredbom člana 441. ZPP, propisano je da je revizija dozvoljena u parnicama u sporovima o zasnivanju, postojanju i prestanku radnog odnosa.
U sporovima radi novčanog potraživanja iz radnog odnosa, revizija je dozvoljena pod istim uslovima, kao i u imovinskopravnim sporovima koji se odnose na novčano potraživanje.
Odredbom člana 403. stav 3. ZPP, je propisano, da, revizija nije dozvoljena u imovinskopravnim sporovima ako vrednost predmeta spora pobijanog dela ne prelazi dinarsku protivvrednost od 40.000 evra po srednjem kursu Narodne banke Srbije na dan podnošenja tužbe.
Kako vrednost predmeta spora pobijanog dela pravnosnažne presude ne prelazi navedenu propisanu vrednost u dinarskoj protivvrednosti od 40.000 evra po srednjem kursu Narodne banke Srbije na dan podnošenja i preinačenja tužbe, to revizija nije dozvoljena na osnovu citirane odredbe člana 403. stav 3. ZPP.
Na dozvoljenost revizije bez značaja je da je drugostepeni sud preinačio prvostepenu odluku o troškovima spora. U takvoj situaciji se ne primenjuje novelirana odredba člana 403. stav 2. tačka 2. ZPP, po kojoj je revizija dozvoljena ako je drugostepeni sud preinačio prvostepenu presudu i odlučio o zahtevima stranaka.
Iz iznetih razloga, Vrhovni kasacioni sud je na osnovu čl. 404. i 413. ZPP, odlučio kao u izreci.
Predsednik veća-sudija
Biserka Živanović,s.r.
Za tačnost otpravka
Upravitelj pisarnice
Marina Antonić