![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Republika Srbija
VRHOVNI KASACIONI SUD
Uzp 291/2019
15.11.2019. godina
Beograd
U IME NARODA
Vrhovni kasacioni sud, u veću sastavljenom od sudija: Katarine Manojlović Andrić, predsednika veća, Gordane Džakula i Branka Stanića, članova veća, sa savetnikom Dragicom Vranić, kao zapisničarem, odlučujući o zahtevu AA iz ..., ulica ... broj ..., koga zastupa punomoćnik Stanislav Ivkov, advokat iz ..., ... broj ..., za preispitivanje sudske odluke - rešenja Upravnog suda 20 Up 22/19 od 31.05.2019. godine, sa protivnom strankom Sekretarijatom za inspekcijske poslove Gradske uprave grada Beograda – Sektor za drugostepeni upravni postupak iz građevinske oblasti, u predmetu inspekcijskom - ponavljanja sudskog postupka, u nejavnoj sednici veća održanoj dana 15.11.2019. godine, doneo je
P R E S U D U
Zahtev se ODBIJA.
O b r a z l o ž e nj e
Pobijanim rešenjem odbačena je tužba podnosioca zahteva za ponavljanje sudskog postupka pravnosnažno okončanog presudom Upravnog suda 27 U 9423/16 od 16.01.2019. godine, kojom je odbijena njegova tužba izjavljena protiv rešenja Sekretarijata za inspekcijske poslove Gradske uprave grada Beograda – Sektora za drugostepeni upravni postupak i upravno-pravne poslove za građevinsku i urbanističku inspekciju H-17 broj ...-.../... od 08.03.2016. godine, kojim je odbijena njegova žalba podneta protiv zaključka o dozvoli izvršenja Odeljenja za inspekcijske poslove Uprave Gradske opštine Voždovac u Beogradu broj ...-.../... od 27.12.2015. godine. Zaključkom o dozvoli izvršenja Odeljenja za inspekcijske poslove Uprave Gradske opštine Voždovac u Beogradu broj ...-.../... od 27.12.2015. godine utvrđeno je da je rešenje građevinskog inspektora Odeljenja za inspekcijske poslove Uprave Gradske opštine Voždovac broj ..-.../... od 09.07.2015. godine, postalo izvršno dana 21.07.2015. godine, pa se dozvoljava izvršenje tog rešenja protiv izvršenika AA iz ..., jer izvršenik nije svoju obavezu naloženu rešenjem, dobrovoljno izvršio u ostavljenom roku od sedam dana od dana prijema rešenja, pa ni do današnjeg dana, iako je rešenjem upozoren da će se, ukoliko svoju obavezu ne izvrši u ostavljenom roku, rešenje izvršiti prinudnim putem, preko drugog lica o trošku izvršenika i određen način na koji će se izvršenje rešenja sprovesti u mestu i obimu kako je navedeno u dispozitivu s tim da troškovi izvršenja padaju na teret izvršenika.
U zahtevu za preispitivanje pobijanog rešenja podnosilac navodi da je Upravnom sudu podneo tužbu za ponavljanje postupka zbog nepotpuno i netačno utvrđenog činjeničnog stanja pred upravnim organima u postupku u kome je doneto rešenje kojim mu je naloženo da poruši nešto što na terenu ne postoji. Ukazuje da zapisnik DOJT KT br. .../... od 18.09.2019. godine sadrži izjavu glavnog građevinskog inspektora Odeljenja za inspekcijske poslove GO Voždovac datu zameniku javnog tužioca u postupku po krivičnoj prijavi Gradske opštine Voždovac u kome se glavni građevinski inspektor izjasnila da se od strane opštine čeka na rešenje upravnog spora koji je pokrenuo AA kako bi sproveli, odnosno izvršili rešenje broj ...-.../.... Smatra da je navedeni zapisnik novi dokaz koji bi doveo do povoljnijeg rešenja spora za njega u postupku čije je ponavljanje tražio. Ističe da je Upravni sud pre odlučivanja o njegovoj tužbi za ponavljanje postupka na osnovu odredbe člana 33. Zakona o upravnim sporovima morao da održi usmenu raspravu, što nije učinio, niti je u pobijanom rešenju naveo razloge za njeno neodržavanje. Predložio je da sud zahtev uvaži i pobijano rešenje ukine.
Protivna stranka nije dostavila odgovor na zahtev, iako joj je isti uredno dostavljen na odgovor.
Postupajući po podnetom zahtevu i ispitujući pobijano rešenje u granicama zahteva, a u smislu člana 54. Zakona o upravnim sporovima (''Službeni glasnik RS'' 111/09), Vrhovni kasacioni sud je našao da je zahtev neosnovan.
Prema razlozima obrazloženja pobijanog rešenja, Upravni sud je odbacio tužbu jer je našao da tužilac nije učinio bar verovatnim postojanje zakonskih osnova iz člana 56. stav 1. tač. 1), 4) i 6) Zakona o upravnim sporovima za ponavljanje sudskog postupka okončanog presudom tog suda 27 U 9423/16 od 16.01.2019. godine. Po oceni Upravnog suda da bi se stekli zakonom propisani uslovi za ponavljanje upravno-sudskog postupka neophodno je da je sud prilikom donošenja presude sam utvrđivao činjenično stanje a ne da je presudu doneo na osnovu činjeničnog stanja utvrđenog u upravnom postupku. Kako Upravni sud prilikom donošenja presude u predmetu 27 U 9423/16 od 16.01.2019. godine nije sam utvrđivao činjenično stanje, niti izvodio dokaze u upravno-sudskom postupku na održanoj usmenoj raspravi, u smislu člana 33. stav 1. Zakona o upravnim sporovima i na tako utvrđenom činjeničnom stanju zasnovao presudu donetu u postupku čije se ponavljanje traži, već je presuda doneta, odnosno upravni spor rešen, na osnovu činjeničnog stanja utvrđenog u upravnom postupku, to po tom osnovu stranka, ovde tužilac, postojanje u tužbi navedenih činjenica i dokaza ne može koristiti kao razlog za ponavljanje upravno-sudskog postupka. Upravni sud je ocenio i da tužilac sem što paušalno u tužbi navodi, ničim ne dokazuje postojanje uslova za ponavljanje postupka, iz razloga propisanih članom 56. stav 1. tač. 4) i 6) Zakona o upravnim sporovima.
Ocenjujući zakonitost pobijanog rešenja, Vrhovni kasacioni sud nalazi da je rešenje doneto bez povreda pravila postupka, uz pravilnu primenu odredbe člana 60. Zakona o upravnim sporovima.
Vrhovni kasacioni sud nalazi da je pravilno pobijanim rešenjem odbačena tužba za ponavljanje upravnog spora jer tužilac nije učinio bar verovatnim postojanje zakonskog osnova za ponavljanje sudskog postupka iz člana 56. stav 1. tačka 1) Zakona o upravnim sporovima, na koje se tužilac poziva u tužbi za ponavljanje sudskog postupka. Ovo stoga, što, i po shvatanju Vrhovnog kasacionog suda, nove činjenice i novi dokazi mogu biti razlog za ponavljanje sudskog postupka koji je završen pravnosnažnom presudom ili rešenjem suda u smislu odredbe člana 56. stav 1. tačka 1) Zakona o upravnim sporovima samo ako su te činjenice utvrđene i dokazi izvođeni u upravno-sudskom postupku i na tako utvrđenom činjeničnom stanju zasnovana sudska odluka, a što nije slučaj u presudi Upravnog suda 27 U 9423/16 od 16.01.2019. godine. Tužilac nije učinio bar verovatnim ni zakonske osnove za ponavljanje upravno-sudskog postupka iz člana 56. stav 1. tač. 4) i 6) Zakona o upravnim sporovima, jer Upravni sud presudu 27 U 9423/16 od 16.01.2019. godine nije zasnovao na ispravi koja je lažna ili lažno preinačena a tužilac, ovde podnosilac zahteva, u postupku okončanom tom presudom nije bio zainteresovano lice već stranka.
Neosnovani su navodi podnosioca da je Upravni sud pre odlučivanja o njegovoj tužbi za ponavljanje postupka morao da održi usmenu javnu raspravu na osnovu odredbe člana 33. Zakona o upravnim sporovima. Tužba za ponavljanje postupka je u ovom slučaju odbačena u postupku prethodnog ispitivanja procesnih pretpostavki da se o njoj meritorno odlučuje. Usmena javna rasprava se održava radi utvrđivanja činjenica neophodnih za odlučivanje o glavnoj stvari ukoliko su ispunjene procesne pretpostavke da se po tužbi postupa i kada se na osnovu odredaba člana 62. Zakona o upravnim sporovima dozvoli ponavljanje postupka. Saglasno članu 65. navedenog zakona, u ponovljenom postupku se shodno primenjuju odredbe ovog zakona o postupku po tužbi, pa i odredbe člana 33. koje se odnose na utvrđivanje činjenica na održanoj usmenoj raspravi. Iz izloženog sledi da se rasprava ne održava u fazi prethodnog ispitivanja tužbe za ponavljanje postupka, već se može održati nakon donošenja rešenja o dozvoli ponavljanja postupka, i to u zavisnosti od procesnih radnji koje treba obaviti u vezi sa razlogom za ponavljanje.
Imajući u vidu izloženo, Vrhovni kasacioni sud je, na osnovu odredbe člana 55. stav 1. Zakona o upravnim sporovima, odlučio kao u dispozitivu presude.
PRESUĐENO U VRHOVNOM KASACIONOM SUDU
dana 15.11.2019. godine, Uzp 291/2019
Zapisničar, Predsednik veća – sudija,
Dragica Vranić,s.r. Katarina Manojlović Andrić,s.r.
Za tačnost otpravka
Upravitelj pisarnice
Marina Antonić