![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Republika Srbija
VRHOVNI KASACIONI SUD
Rev 5248/2020
19.11.2020. godina
Beograd
Vrhovni kasacioni sud, u veću sastavljenom od sudija Slađane Nakić Momirović, predsednika veća, Dobrile Strajina, Marine Milanović, Branislava Bosiljkovića i Danijele Nikolić, članova veća, u pravnoj stvari tužilaca AA i BB, oba iz ..., čiji je punomoćnik Slavica Krupež, advokat iz ..., protiv tužene Republike Srbije, koju zastupa Državno pravobranilaštvo, Odeljenje u Kraljevu, radi naknade imovinske štete izazvane povredom prava na suđenje u razumnom roku, odlučujući o reviziji tužene izjavljenoj protiv presude Višeg suda u Čačku Gžrr 171/2020 od 01.07.2020. godine, u sednici održanoj 19.11.2020. godine, doneo je
R E Š E NJ E
NE DOZVOLJAVA SE odlučivanje o reviziji tužene izjavljenoj protiv presude Višeg suda u Čačku Gžrr 171/2020 od 01.07.2020. godine, kao o izuzetno dozvoljenoj.
ODBACUJE SE, kao nedozvoljena, revizija tužene izjavljena protiv presude Višeg suda u Čačku Gžrr 171/2020 od 01.07.2020. godine.
O b r a z l o ž e nj e
Presudom Osnovnog suda u Čačku Prr1 164/2019 od 04.11.2019. godine, stavom prvim izreke, obavezana je tužena da tužiocu AA na ime naknade imovinske štete izazvane povredom prava na suđenje u razumnom roku isplati neisplaćena potraživanja iz radnog odnosa čija je visina utvrđena zaključkom o listi potraživanja Trgovinskog suda u Čačku od 14.05.2007. godine (tačka 57) u predmetu St 4/10 u iznosu od 125.326,63 dinara, sa zakonskom zateznom kamatom od 11.04.2019. godine, kao dana podnošenja tužbe do isplate. Stavom drugim izreke, odbijen je, kao neosnovan zahtev tužioca AA kojim je tražio da se obaveže tužena da mu na dosuđeni iznos naknade imovinske štete iz stava prvog izreke plati zakonsku zateznu kamatu od 14.05.2007. godine do 10.04.2019. godine. Stavom trećim izreke, obavezana je tužena da tužiocu BB na ime naknade imovinske štete izazvane povredom prava na suđenje u razumnom roku isplati neisplaćena potraživanja iz radnog odnosa čija je visina utvrđena zaključkom o listi potraživanja Trgovinskog suda u Čačku od 14.05.2007. godine (tačka 150) u predmetu St 4/10 u visini od 256.676,29 dinara, sa zakonskom zateznom kamatom od 11.04.2019. godine, kao dana podnošenja tužbe do isplate. Stavom četvrtim izreke, odbijen je, kao neosnovan zahtev tužioca BB kojim je tražio da se obaveže tužena da mu na dosuđeni iznos naknade imovinske štete iz stava trećeg izreke plati zakonsku zateznu kamatu od 14.05.2007. godine do 10.04.2019. godine. Stavom petim izreke, obavezana je tužena da tužiocima na ime troškova postupka plati 38.000,00 dinara, sa zakonskom zateznom kamatom počev od izvršnosti presude do isplate.
Presudom Višeg suda u Čačku Gžrr 171/2020 od 01.07.2020. godine, odbijena je, kao neosnovana, žalba tužene i potvrđena prvostepena presuda u stavu prvom, trećem i petom izreke.
Protiv pravnosnažne presude donete u drugom stepenu tužena je blagovremeno izjavila reviziju, zbog pogrešne primene materijalnog prava, sa predlogom da se o reviziji odluči na osnovu člana 404. ZPP.
Članom 404. stavom 1. Zakona o parničnom postupku - ZPP („Službeni glasnik RS“, br. 72/11, 87/18), propisano je da revizija je izuzetno dozvoljena zbog pogrešne primene materijalnog prava i protiv drugostepene presude koja ne bi mogla da se pobija revizijom, ako je po oceni Vrhovnog kasacionog suda potrebno da se razmotre pravna pitanja od opšteg interesa ili pravna pitanja u interesu ravnoprvnosti građana, radi ujednačavanja sudske prakse, kao i ako je potrebno novo tumačenje prava (posebna revizija), dok je stavom 2. istog člana propisano da o dozvoljenosti i osnovanosti revizije iz stava 1. ovog člana odlučuje Vrhovni kasacioni sud u veću od pet sudija.
Predmet ovog spora je zahtev tužilaca za naplatu novčanog potraživanja iz radno odnosa čija je visina utvrđena zaključkom o listi potraživanja Trgovinskog suda u Čačku od 14.05.2007. godine u predmetu St 4/10 u visini od 125.326,63 dinara za tužioca AA, a u visini od 256.676,29 dinara za tužioca BB.
Prema Zaključku usvojenom na sednici Građanskog odeljenja Vrhovnog kasacionog suda od 02.11.2018. godine, u postupku rešavanja spornog pravnog pitanja, Republika Srbija odgovara za materijalnu štetu nastalu zbog potpunog ili delimičnog neizvršenja pravnosnažnih i izvršnih sudskih odluka, odnosno u stečaju utvrđenih potraživanja zaposlenih iz radnog odnosa koja su bez njihove krivice ostala neizvršena i u postupku stečaja vođenom nad stečajnim dužnikom sa većinskim društvenim ili državnim kapitalom, uz uslov da je prethodno utvrđena povreda prava na suđenje u razumnom roku. Pobijana presuda ne odstupa od navedenog Zaključka, s obzirom da je utvrđena povreda prava tužilaca na suđenje u razumnom roku u stečajnom postupku, sa kojih razloga nisu ispunjeni uslovi propisani članom 404. stav 1. ZPP, da bi se u ovom sporu dozvolilo odlučivanje o posebnoj reviziji tužene, sa kojih razloga je odlučeno kao u stavu prvom izreke.
Ispitujući dozvoljenost revizije, na osnovu člana 410. stav 2. tačka 5. ZPP, Vrhovni kasacioni sud je utvrdio da revizija nije dozvoljena.
Tužba radi naknade štete u ovoj pravnoj stvari podneta je 11.04.2019. godine, a pobijana vrednost predmeta spora u odnosu na tužioca AA je 125.326,63 dinara, a u odnosu na tužioca BB 256.676,29 dinara.
Članom 468. stav 1. ZPP, propisano je da se sporovima male vrednosti smatraju sporovi u kojima se tužbeni zahtev odnosi na potraživanje u novcu koje ne prelazi dinarsku protivvrednost 3.000 evra po srednjem kursu Narodne banke Srbije na dan podnošenja tužbe.
Članom 479. stavom 6. ZPP, propisano je da protiv odluke prvostepenog suda kojom je odlučeno u sporu male vrednosti revizija nije dozvoljena.
S`obzirom da se u ovom slučaju radi o sporu u kome se tužbeni zahtev odnosi na novčano potraživanje, u kome je pobijana vrednost predmeta spora u odnosu na tužioca AA 125.326,63 dinara, a u odnosu na tužioca BB 256.676,29 dinara, pa kako tužioci nisu jedinstveni suparničari, to se vrednost predmeta spora ceni u odnosu na svakog tužioca posebno, pa kako navedeni iznosi po srednjem kursu Narodne banke Srbije na dan podnošenja tužbe ne prelaze dinarsku protivvrednost 3.000 evra, što znači da se radi o sporu male vrednosti u kome revizija nije dozvoljena, to je i revizija tužene nedozvoljena na osnovu člana 479. stav 6. ZPP.
U skladu sa iznetim, a na osnovu člana 413. ZPP, Vrhovni kasacioni sud je odlučio kao u stavu drugom izreke.
Predsednik veća - sudija
Slađana Nakić Momirović, s.r.
Za tačnost otpravka
Upravitelj pisarnice
Marina Antonić