![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Republika Srbija
VRHOVNI KASACIONI SUD
Rev 3345/2021
30.06.2022. godina
Beograd
U IME NARODA
Vrhovni kasacioni sud, u veću sastavljenom od sudija: Biserke Živanović, predsednika veća, Spomenke Zarić i Gordane Komnenić, članova veća, u parnici tužioca AA iz ..., čiji je punomoćnik Mile Čogurić, advokat iz ..., protiv tužene BB iz ..., čiji je punomoćnik Marija Bošković, advokat iz ..., radi raskida ugovora o poklonu, odlučujući o reviziji tužene izjavljenoj protiv presude Apelacionog suda u Beogradu Gž 3698/20 od 04.02.2021. godine, u sednici održanoj 30.06.2022. godine, doneo je
P R E S U D U
ODBIJA SE kao neosnovana revizija tužene izjavljena protiv presude Apelacionog suda u Beogradu Gž 3698/20 od 04.02.2021. godine.
ODBIJA SE zahtev tužioca za naknadu revizijskih troškova.
O b r a z l o ž e nj e
Presudom Višeg suda u Beogradu P 37/17 od 10.10.2019. godine, stavom prvim izreke, usvojen je tužbeni zahtev tužioca i raskinut ugovor o poklonu overen pred Prvim osnovnim sudom u Beogradu Ov. br. .../... zaključen dana 27.03.2009. godine, između tužioca kao poklonodavca i tužene kao poklonoprimca, zbog grube neblagodarnosti poklonoprimca. Stavom drugim izreke, usvojen je predlog tužioca za određivanje privremene mere i zabranjeno tuženoj ili bilo kom licu koje ona ovlasti da otuđi, optereti i na drugi način raspolaže nepokretnošću i to dvosobnim stanom broj ..., koji se nalazi na ... spratu stambene zgrade u ..., u ulici ... broj ..., na kat. parc. ..., LN ... KO ..., do pravnosnažnog okončanja postupka. Stavom trećim izreke, odlučeno je da eventualno izjavljena žalba ne odlaže izvršenje rešenja iz stava drugog izreke presude. Stavom četvrtim izreke, obavezana je tužena da tužiocu naknadi troškove parničnog postupka u iznosu od 519.000,00 dinara.
Presudom Apelacionog suda u Beogradu Gž 3698/20 od 04.02.2021. godine, odbijena je kao neosnovana žalba tužene, potvrđena prvostepena presuda i odbijen kao neosnovan zahtev tužene za naknadu troškova drugostepenog postupka.
Protiv pravnosnažne presude donete u drugom stepenu, reviziju je blagovremeno izjavila tužena, zbog bitnih povreda odredaba parničnog postupka i pogrešne primene materijalnog prava.
Tužilac je podneo odgovor na reviziju.
Vrhovni kasacioni sud je ispitao pobijanu presudu na osnovu člana 408. Zakona o parničnom postupku („Službeni glasnik RS“ 72/11 ... 55/14) i našao da je revizija tužene neosnovana.
U postupku nije učinjena bitna povreda odredaba parničnog postupka iz člana 374. stav 2. tačka 2. ZPP, na koju Vrhovni kasacioni sud pazi po službenoj dužnosti, a nema ni drugih povreda odredaba parničnog postupka na koje se revizijom ukazuje i zbog kojih se revizija može izjaviti u smislu člana 407. stav 1. istog zakona.
Prema utvrđenom činjeničnom stanju, tužilac je u svojstvu poklonodavca ugovorom o poklonu od 27.03.2009. godine, poklonio tuženoj kao poklonoprimcu dvosoban stan broj ..., na ...spratu i jednu sobu na ... spratu stambene zgrade koja se nalazi u ulici ... ..., na kat. parc. ... upisanu u list nepokretnosti ... KO ... . Navedeni ugovor je sačinjen između oca i ćerke, nije podlegao plaćanju poreza na prenos apsolutnih prava i njime nisu bile ugovorene obaveze poklonoprimca prema poklonodavcu. Po osnovu ovog ugovora tužena je upisala svoje pravo svojine u registar nepokretnosti. Nakon zaključenja ugovora o poklonu i razvoda braka između tužioca i majke tužene, počev od 2014. godine, došlo je do značajnog narušavanja odnosa između parničnih stranaka kao oca i ćerke. Loši odnosi stranaka eskalirali su do verbalnih sukoba i uvreda upućenih tužiocu od strane tužene, zabranom unicima da viđaju tužioca, kao i samom tužiocu da dolazi u predmetni stan koji joj je poklonio. Navedene okolnosti dovele su do višegodišnjeg razvoja poremećenih odnosa i uvreda na račun poklonodavca koje su kontinuirane, odnosno do produžene nezahvalnosti.
Po oceni nižestepenih sudova, tužena je nakon zaključenja predmetnog ugovora ispoljila prema tužiocu kao poklonodavcu, grubu nezahvalnost i izrazitu neblagodarnost, zbog čega su zaključili da su ispunjeni uslovi za raskid ugovora o poklonu iz razloga velike neblagodarnosti tužene kao polklonoprimca prema tužiocu kao poklonodavcu.
Polazeći od ovako utvrđenog činjeničnog stanja, pravilno su nižestepeni sudovi primenili materijalno pravo i za svoju odluku dali razloge koje kao pravilne i potpune u svemu prihvata i Vrhovni kasacioni sud, pa nisu osnovani revizijski navodi tužene o pogrešnoj primeni materijalnog prava.
Naime, ugovor o poklonu nije regulisan pozitivnim propisima, pa se odredbe o opozivu tog ugovora (raskidu) nalaze u pravnim pravilima imovinskog prava. Po paragrafu 567. Srpskog građanskog zakonika, propisano je da darodavac može opozvati poklon ako nakon učinjenog poklona tako osiromaši, da ne može živeti, kao i u slučaju kada poklonoprimac pokaže veliku neblagodarnost prema poklonodavcu, nanoseći štetu njegovom životu, telu, časti i narušavajući njegovu slobodu i imanje. Pri tom treba imati u vidu da svaka neblagodarnost poklonoprimca prema poklonodavcu ne predstavlja razlog za raskid ugovora o poklonu, već da ta neblagodarnost treba da bude velika ili gruba.
Po oceni ovog suda, nižestepeni sudovi su pravilno usvojili tužbeni zahtev tužioca, jer su u postupku utvrdili da se tužena po zaključenju ugovora o poklonu ponela prema poklonodavcu, svom ocu, na takav način da bi njeno ponašanje u smislu navedenog paragrafa, bilo kvalifikovano kao velika ili gruba neblagodarnost. Ovakvu pravilnu procenu nižestepeni sudovi su izvršili upoređujući ponašanje tužene kao poklonoprimca prema određenom standardu i shvatanjima društvene sredine u kojima se stranke nalaze. Polazeći od utvrđenog, pravilan je zaključak da u ovom slučaju postoji gruba neblagodarnost tužene prema tužiocu, te da ima osnova za raskid predmetnog ugovora o poklonu.
Prema tome, za drugačije rešavanje ove pravne stvari, nisu od značaja navodi revizije da ne postoji gruba neblagodarnost od strane tužene, te da je samo u pitanju verbalno iskazano nezadovoljstvo, kao prolazna faza, a ne trajno stanje od strane tužene. Ovo iz razloga što i po shvatanju ovog suda utvrđene činjenice prevazilaze eventualno postojanje određenih i periodičnih porodičnih nesuglasica i neslaganja i imaju upravo karakter grube neblagodarnosti tužene kao poklonoprimca prema poklonodavcu.
Kod pravilne ocene sudova da je tužilac učinio verovatnim svoje potraživanje prema tuženoj u smislu postojanja grube nezahvalnosti tužene kao poklonoprimca (što je razlog za raskid ugovora o poklonu), pravilno su sudovi zaključili da bi bez izricanja predložene privremene mere za tužioca nastala nenadoknadiva šteta, imajući u vidu da bi daljim prometovanjem nepokretnosti koju je tužena dobila na poklon od tužioca, bilo osujećeno tužiočevo potraživanje.
Na osnovu izloženog, Vrhovni kasacioni sud je odbio kao neosnovanu reviziju tužene i odlučio kao u izreci, primenom člana 414. ZPP. Tužiocu nisu priznati troškovi za sastav odgovora na reviziju, jer isti nisu nužni.
Predsednik veća – sudija
Biserka Živanović,s.r.
Za tačnost otpravka
upravitelj pisarnice
Marina Antonić