![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Република Србија
ВРХОВНИ КАСАЦИОНИ СУД
Ус 45/2020
27.04.2021. година
Београд
Врховни касациони суд, у већу састављеном од судија: Гордане Џакула, председника већа, Звездане Лутовац и Божидара Вујичића, чланова већа, са саветником Драгицом Вранић, као записничарем, решавајући сукоб надлежности између Управног суда и Основног суда у Зајечару, у правној ствари тужиоца АА из ..., против туженог Републике Србије, Привредни суд у Зајечару, ради поништаја решења туженог V Су- 32/16-6 од 30.12.2016. године, у правној ствари накнаде зараде за време трајања удаљења са судијске функције, у нејавној седници већа одржаној дана 27.04.2021. године, донео је
Р Е Ш Е Њ Е
За поступање у овој правној ствари стварно и месно је НАДЛЕЖАН Основни суд у Зајечару.
О б р а з л о ж е њ е
Управни суд је поднео захтев за решавање сукоба надлежности са Привредним судом у Зајечару, који се решењем П1-1012/18 од 20.12.2018. године огласио стварно ненадлежним за одлучивање по тужби тужиоца АА из ... против решења Привредног суда у Зајечару V Су-32/16-6 од 30.12.2016. године, којим се тужиоцу утврђује право на накнаду зараде за време трајања удаљења са функције због одређеног притвора решењем Вишег суда у Београду Кпп По1 бр. 38/2016 од 11.12.2016. године, у висини од ¼ зараде и да ће исплату накнаде зараде вршити Виши суд у Београду регресом, а по претходном обрачуну и исплати накнаде зараде од стране Привредног суда у Зајечару.
Решавајући настали сукоб надлежности у смислу одредбе члана 30. став 2. Закона о уређењу судова ("Службени гласник РС" бр. 116/08, 104/09, 101/10, 31/11, 78/11, 101/11, 101/13, 40/15, 106/15, 13/16, 108/16, 113/17, 65/18, 87/18, 88/18), Врховни касациони суд је нашао да је за поступање у овој правној ствари стварно и месно надлежан Основни суд у Зајечару.
Одредбом члана 29. став 1. Закона о уређењу судова прописано је да Управни суд суди у управним споровима.
Одредбом члана 22. став 3. Закона о уређењу судова прописано је да основни суд у првом степену суди у стамбеним споровима; споровима поводом заснивања, постојања и престанка радног односа; о правима, обавезама и одговорностима из радног односа; о накнади штете коју запослени претрпи на раду или у вези са радом; споровима поводом задовољавања стамбених потреба на основу рада.
Одредбама члана 3. Закона о управним споровима (''Службени гласник РС'' број 111/09) прописано је да у управном спору суд одлучује о законитости коначних управних аката, осим у погледу којих је предвиђена другачија судска заштита (став 1), у управном спору суд одлучује и о законитости коначних појединачних аката којима се решава о праву, обавези или на закону заснованом интересу, у погледу којих у одређеном случају законом није предвиђена другачија судска заштита (став 2), суд у управном спору одлучује и о законитости других коначних појединачних аката када је то законом предвиђено (став 3). Одредбом члана 4. истог закона прописано је да управни акт, у смислу овог закона, јесте појединачни правни акт којим надлежни орган, непосредном применом прописа решава о одређеном праву или обавези физичког или правног лица, односно друге странке у управној ствари.
Одредбом члана 1. Закона о парничном поступку прописано је да се овим законом уређују правила поступка за пружање судске правне заштите по којима се поступа и одлучује у парницама за решавање спорова насталих поводом повреде права личности и спорова из породичних, радних, привредних, имовинскоправних и других грађанскоправних односа, осим спорова за које је посебним законом прописана друга врста поступка. Према одредби члана 60. истог закона, ако је у спору из радног односа тужилац запослени, за суђење поред суда који је опште месно надлежан за туженог, надлежан је и суд на чијем се подручју рад обавља, или се обављао.
Одредбама Закона о судијама („Службени гласник РС“, бр. 116/2008 ... 47/2017) прописано је да: судија своју функцију врши као сталну, изузев када се први пут бира за судију (члан 2. став 1); судију и председника суда бира и о престанку њихове функције одлучује Народна скупштина, односно Високи савет судства, у складу са овим законом (члан 10.став 1); судија остварује права из радног односа у складу са прописима који уређују права из радног односа изабраних лица, ако овим законом није друкчије одређено (члан 11).
Судија као носилац судијске функције за рад на тој функцији има права по основу рада, односно из радног односа, у суду у којој врши судијску функцију. Одлуком којом се решава о праву на накнаду зараде за време трајања удаљења са судијске функције решава се о праву судије по основу рада, односно из радног односа, а не у управној ствари, из ког разлога ова одлука није управни акт донет у управној ствари у смислу одредбе чл. 3, 4. и 5. Закона о управним споровима, као ни појединачни акт из цитираних одредаба члана 3. ст. 2. и 3. истог закона, о чијој законитости се одлучује у управном спору.
Имајући у виду све наведено Врховни касациони суд налази да се судска заштита против одлуке којом се решава о праву на накнаду зараде за време трајања удаљења са судијске функције остварује тужбом у парничном поступку (а не тужбом у управном спору) у радном спору, пред основним судом, у складу са одредбом члана 1. Закона о парничном поступку и члана 22. став 3. Закона о уређењу судова.
Са изнетих разлога, Врховни касациони суд је у смислу члана 30. став 2. Закона о уређењу судова, одлучио као у изреци овог решења.
РЕШЕНО У ВРХОВНОМ КАСАЦИОНОМ СУДУ
дана 27.04.2021. године, Ус 45/2020
Записничар, Председник већа – судија,
Драгица Вранић,с.р. Гордана Џакула,с.р.
За тачност отправка
Управитељ писарнице
Марина Антонић