![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Република Србија
ВРХОВНИ КАСАЦИОНИ СУД
Прев 236/2018
28.03.2019. година
Београд
Врховни касациони суд, у већу састављеном од судија: Бранка Станића, као председника већа, судије Гордане Ајншпилер Поповић, Јелене Боровац, Звездане Лутовац и Предрага Трифуновића, као чланова већа, у правној ствари тужиоца АА д.о.о. из ... ул. ... бр. .. кога заступа пуномоћник Мирослав Рњаковић, адвокат из ..., против туженог ББ Акционарско друштво ... , ... бр. .. кога заступа адвокат Радослав Шалварица из ..., ради раскида уговора, вредност предмета спора 41.292,00 CHF одлучујући о ревизији туженог изјављеној против пресуде Привредног апелационог суда Пж бр.669/17 oд 08.02.2018. године, донео је у седници већа одржаној дана 28.03.2019. године, следеће
Р Е Ш Е Њ Е
НЕ ДОЗВОЉАВА СЕ одлучивање о ревизији туженог изјављеној против пресуде Привредног апелационог суда Пж бр.669/17 oд 08.02.2018. године, као изузетно дозвољеној.
ОДБАЦУЈЕ СЕ као недозвољена ревизија туженог изјављена против пресуде Привредног апелационог суда Пж бр.669/17 oд 08.02.2018. године.
О б р а з л о ж е њ е
Пресудом Привредног суда у Београду П.бр. 2743/2016 од 01.12.2016. године раскинут је уговор о кредиту бр. ../07 закључен дана 25.09.2007. године између тужиоца АА д.о.о из ... и тужене ББ ... услед битно промењених околности. Тужена је обавезана да тужиоцу плати трошкове парничног поступка у износу од 325.177,00 динара.
Пресудом Привредног апелационог суда Пж бр.669/17 oд 08.02.2018 године, одбијена је као неоснована жалба туженог и потврђена првостепена пресуда.
Против другостепене пресуде тужени је изјавио благовремену ревизију позивајући се на одредбу члана 404. Закона о парничном поступку. Ревизију изјављује због погрешне примене материјалног права, а ради уједначавања судске праксе, разматрања правних питања од општег интереса и разматрања правних питања у интересу равноправности грађана.
Према одредби члана 404. став 1. Закона о парничном поступку (''Службени гласник РС'' 72/11... 55/14) ревизија је изузетно дозвољена због погрешне примене материјалног права и против другостепене пресуде која не би могла да се побија ревизијом, ако је по оцени Врховног касационог суда потребно да се размотре правна питања од општег интереса или правна питања у интересу равноправности грађана, ради уједначавања судске праксе, као и ако је потребно ново тумачење права (посебна ревизија). О дозвољености и основаности посебне ревизије одлучује Врховни касациони суд у већу од пет судија.
Оцењујући испуњеност услова за дозвољеност ревизије изјављене на основу цитиране законске одредбе, Врховни касациони суд је нашао да у конкретном случају не постоји потреба за уједначавањем судске праксе, нити потреба за новим тумачењем права, разматрањем правних питања од општег интереса или правних питања у интересу равноправности грађана. Суд је одлучивао у границама захтева којим је тражено да се услед битно промењених околности раскине уговор о кредиту који је закључен између странака. Одлука је донета на основу чињеничног стања утврђеног на дан доношења првостепене пресуде. О последицама раскида није одлучивано јер нису биле предмет захтева. Разлози који су изнети у нижестепеним пресудама и промењене околности које су се догодиле а због којих је дошло до раскида уговора, нису у супротности са досадашњом судском праксом. Из тих разлога Врховни касациони суд је на основу одредбе члана 404. став 2. Закона о парничном поступку одлучио као у ставу 1 изреке.
Испитујући дозвољеност изјављене ревизије на основу одредбе члана 410. Закона о парничном поступку, Врховни касациони суд је нашао да ревизија туженог није дозвољена.
Тужилац је поднео тужбу ради раскида уговора о кредиту. Вредност предмета спора односно главног захтева је 41.292 CHF што представља 37.153,15 еура на дан подношења тужбе. Првостепена пресуда је донета 01.12.2016. године, а другостепена пресуда 08.02.2018. године. Одредбом члана 403. став 2. Закона о парничном поступку. прописано је да ревизија није дозвољена у имовинско правним споровима ако вредност предмета спора побијаног дела не прелази динарску противвредност од 40.000 евра по средсем курсу НБС на дан подношења тужбе. Како вредност предмета спора је очигледно испод законом прописаног ревизијског цензуса, ревизија туженог није дозвољена, па са свега наведеног Врховни касациони суд је применом одредби члана 413. Закона о парничном поступку, ревизију туженог одбацио као недозвољену и следом изложеног одлучио као у ставу 2 изреке.
Председник већа - судија
Бранко Станић,с.р.
За тачност отправка
Управитељ писарнице
Марина Антонић