![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Република Србија
ВРХОВНИ КАСАЦИОНИ СУД
Рев 2231/2020
08.07.2020. година
Београд
Врховни касациони суд, у већу састављеном од судија: Звездане Лутовац, председника већа, Јелене Боровац, Драгане Маринковић, Татјане Миљуш и Татјане Матковић Стефановић, чланова већа, у парници тужиље AA из ..., чији је пуномоћник Миланка Танасковић, адвокат из ..., против тужене „Комерцијалне банке“ а.д. Београд, коју заступа Милан Петровић, адвокат из ..., ради стицања без основа, одлучујући о ревизији тужене, изјављеној против пресуде Вишег суда у Краљеву Гж 974/19 од 11.02.2020. године, у седници одржаној 08.07.2020. године, донео је
Р Е Ш Е Њ Е
НЕ ПРИХВАТА СЕ одлучивање о ревизији тужене изјављеној против пресуде Вишег суда у Краљеву Гж 974/19 од 11.02.2020. године, као изузетно дозвољеној.
ОДБАЦУЈЕ СЕ као недозвољена ревизија тужене изјављена против пресуде Вишег суда у Краљеву Гж 974/19 од 11.02.2020. године.
О б р а з л о ж е њ е
Правноснажном пресудом Вишег суда у Краљеву Гж 974/19 од 11.02.2020. године, одбијена је као неоснована жалба тужене и потврђена пресуда Основног суда у Рашкој П 96/19 од 01.08.2019. године. Том првостепеном пресудом утврђено је да је ништава одредба члана 6. став 1. Уговора о динарском готовинском кредиту од 18.06.2015. године, који је закључен између парничних странака, којим се корисник кредита обавезује да по основу трошкова обраде кредитног захтева и пуштања кредита у коришћење банци плати једнократну накнаду у висини од 1% од износа одобреног кредита из члана 1. наведеног уговора, док је ставом другим тужена обавезана да тужиљи на име стицања без основа исплати 1.500,00 динара са законском затезном каматом од 18.06.2015. године до исплате и да јој накнади трошкове поступка.
Против правноснажне пресуде донете у другом степену тужена је изјавила ревизију због погрешне примене материјалног права и предложила да се ревизија сматра изузетно дозвољеном на основу члана 404. ЗПП.
Одлучујући о дозвољености изјављене ревизије на основу члана 404. став 2. ЗПП (''Службени гласник РС'' 72/11... 55/2014), Врховни касациони суд је нашао да нису испуњени услови за одлучивање о ревизији као изузетно дозвољеној. Наиме, разлози на којима су засноване одлуке нижестепених судова одговарају и усклађени су са правним ставом овог суда о дозвољености уговарања трошкова кредита, усвојеним на седници Грађанског одељења Врховног касационог суда одржаној 22.05.2018. године. Из наведеног разлога, одлучено је као у ставу првом изреке.
Ревизија тужене није дозвољена ни као редовна.
Према члану 403. став 3. ЗПП, ревизија није дозвољена у имовинскоправним споровима аковредност предмета спора побијаног дела не прелази динарску противвредност од 40.000 евра, по средњем курсу Народне банке Србије на дан подношења тужбе.
Тужба ради утврђења ништавости одредбе уговора и исплате новчаног износа од укупно 1.500.00 динара, поднета је 21.03.2019. године.
Имајући у виду да се ради о имовинско-правном спору који се односи на утврђење ништавости уговора и исплату новчаног износа, у коме вредност предмета спора побијаног дела очигледно не прелази динарску противвредност од 40.000 евра по средњем курсу НБС на дан подношења тужбе, ревизија тужене није дозвољена.
На основу члана 413. ЗПП, одлучено је као у ставу другом изреке.
Председник већа - судија
Звездана Лутовац,с.р.
За тачност отправка
Управитељ писарнице
Марина Антонић