![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Република Србија
ВРХОВНИ КАСАЦИОНИ СУД
Рев 3336/2019
11.09.2019. година
Београд
Врховни касациони суд, у већу састављеном од судија: Јасминке Станојевић, председника већа, Бисерке Живановић, Бранислава Босиљковића, Весне Поповић и Илије Зиндовића, чланова већа, у парници тужилаца АА и малолетног ББ, обоје из ..., чији је пуномоћник Миле Ристић, адвокат из ..., против туженог ВВ из ..., чији је пуномоћник Давор Давитковић, адвокат из ..., ради утврђивања очинства и вршења родитељског права, одлучујући о ревизији туженог изјављеној против решења Апелационог суда у Нишу Гж2. 160/19 од 18.04.2019. године, у седници од 11.09.2019. године, донео је
Р Е Ш Е Њ Е
НЕ ПРИХВАТА СЕ одлучивање о ревизији туженог, изјављеној против решења Апелационог суда у Нишу Гж2. 160/19 од 18.04.2019. године.
ОДБАЦУЈЕ СЕ као недозвољена ревизија туженог изјављена против пресуде Апелационог суда у Нишу Гж2. 160/19 од 18.04.2019. године.
О б р а з л о ж е њ е
Пресудом Вишег суда у Врању П2. 4/18 од 15.01.2019. године, ставом првим изреке, утврђено је да је тужени отац малолетног тужиоца, што је тужени дужан да призна и трпи да се овај податак унесе у матичну књигу рођених за матично подручје града ... . Ставом другим изреке, малолетни тужилац поверен је на самостално вршење родитељског права тужиљи. Ставом трећим изреке, одлучено је да ће се начин одржавања личних односа између детета и туженог одвијати по договору родитеља. Ставом четвртим изреке, тужени је обавезан да тужиоцима накнади трошкове парничног поступка у износу од 253.595,00 динара са законском затезном каматом од извршности пресуде до исплате.
Решењем Апелационог суда у Нишу Гж2. 160/19 од 18.04.2019. године, ставом првим изреке, преиначено је решење о трошковима поступка из става четвртог изреке првостепене пресуде, тако што је тужени обавезан да тужиоцима накнади парничне трошкове у износу од 215.345,00 динара са законском затезном каматом од извршности до исплате. Ставом другим изреке, одбијен је захтев тужиоца за накнаду трошкова другостепеног поступка.
Против другостепеног решења, тужени је благовремено изјавио ревизију због битних повреда одредаба парничног поступка, погрешне примене материјалног права и из разлога прописаних чланом 404. Закона о парничном поступку.
Тужиоци су доставили одговор на ревизију.
По оцени Врховног касационог суда, нису испуњени законски услови за одлучивање о ревизији као изузетно дозвољеној у смислу члана 404. став 1. Закона о парничном поступку - ЗПП („Службени гласник РС“ број 72/11, 55/14). Наиме, нема разлога који указују на потребу разматрања правних питања од општег интереса или правних питања у интересу равноправности грађана, као ни потребе за уједначавањем судске праксе или новим тумачењем права. Зато је одлучено као у ставу првом изреке.
Врховни касациони суд је испитао дозвољеност изјављене ревизије у смислу члана 410. став 2. ЗПП и утврдио да ревизија није дозвољена.
Према члану 28. ЗПП, ако је за утврђивање стварне надлежности, права на изјављивање ревизије и у другим случајевима прописаним у овом закону, Меродавна вредност предмета спора, као вредност предмета спора узима се само вредност главног захтева. Камата, уговорна казна и остала споредна тражења, као и трошкови поступка не узимају се у обзир ако не чине главни захтев.
Будући да трошкови поступка у овој парници нису чинили главни захтев, из цитиране законске одредбе произилази да ревизија није дозвољена.
Из наведених разлога, Врховни касациони суд је одлучио као у ставу другом изреке, на основу члана 413. ЗПП.
Председник већа - судија
Јасминка Станојевић,с.р.
За тачност отправка
Управитељ писарнице
Марина Антонић