![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Република Србија
ВРХОВНИ КАСАЦИОНИ СУД
Рев 570/2020
12.02.2020. година
Београд
Врховни касациони суд у већу састављеном од судија Jасминке Станојевић, председника већа, Бисерке Живановић, Споменке Зарић, Илије Зиндовића и Гордане Комненић, чланова већа, у парници тужиље АА из ..., чији је пуномоћник Марија Јоксовић, адвокат из ..., против тужене Републике Србије, Високи савет судства, Привредни суд у Сомбору, коју заступа Државно правобранилаштво, Одељење у Суботици, ради исплате, одлучујући о ревизији тужиље изјављеној против пресуде Вишег суда у Сомбору Гжрр 207/19 од 29.07.2019. године, у седници од 12.02.2020. године, донео је
Р Е Ш Е Њ Е
НЕ ПРИХВАТА СЕ одлучивање о ревизији тужиље, изјављеној против пресуде Вишег суда у Сомбору Гж. рр 207/19 од 29.07.2019. године, као изузетно дозвољеној.
ОДБАЦУЈЕ СЕ као недозвољена ревизија тужиље изјављена против пресуде Вишег суда у Сомбору Гж. рр 207/19 од 29.07.2019. године.
О б р а з л о ж е њ е
Пресудом Основног суда у Сомбору Прр. 543/18 од 14.02.2019. године, ставом првим изреке делимично је усвојен тужбени захтев. Ставом другим изреке тужена је обавезана да тужиљи исплати на име новчаног обештећења због повреде права на суђење у разумном року износ од 400 евра са законском затезном каматом од пресуђења до исплате, у динарској противвредности на дан исплате према средњем курсу Народне банке Србије. Ставом трећим изреке одбијен је тужбени захтев тужиље преко досуђеног износа. Ставом четвртим изреке тужена је обавезана да тужиљи накнади трошкове парничног поступка у износу од 13.500 динара са законском затезном каматом од извршности до исплате.
Пресудом Вишег суда у Сомбору Гжрр 207/19 од 29.07.2019. године ставом првим изреке преиначена је првостепена пресуда у делу који се односи на трошкове парничног поступка тако што је тужена обавезана да тужиљи на име парничних трошкова исплати још 6.000 динара на начин и под условима као у првостепеној пресуди. У преосталом делу, жалба тужиље је одбијена и потврђена првостепена пресуда. Ставом другим изреке одбијен је захтев тужиље за накнаду трошкова жалбеног поступка.
Против другостепене пресуде, тужиља је благовремено изјавила ревизију због битне повреде одредаба парничног поступка, погрешне примене материјалног права и из разлога прописаних чланом 404. Закона о парничном поступку.
По оцени Врховног касационог суда, нису испуњени законски услови за одлучивање о ревизији тужиље као изузетно дозвољеној, у смислу члана 404. став 1. Закона о парничном поступку – ЗПП („Службени гласник РС“ 72/11, 55/14). Наиме, побијана одлука донета је уз примену одговарајућих одредаба Закона о заштити права на суђење у разумном року, који се примењује у овој врсти поступка. Није од значаја указивање у ревизији на другачије одлуке судова у овој врсти поступка, јер евентуално постојање другачијих одлука не указује нужно на другачији правни став судова, будући да правилна примена материјалног права зависи од утврђеног чињеничног стања у сваком конкретном случају. Због битне повреде одредаба парничног поступка посебна ревизија се не може поднети. Зато је одлучено као у ставу првом изреке.
Врховни касациони суд је испитао дозвољеност изјављене ревизије у смислу члана 410. став 2. ЗПП и утврдио да ревизија није дозвољена.
Према члану 27. став 3. Закона о зашити права на суђење у разумном року, у поступку по тужби за новчано обештећење ревизија није дозвољена. Недозвољеност ревизије произилази и из одредбе члана 279. став 6. ЗПП, према којој ревизија није дозвољена у споровима мале вредности.
Из наведених разлога, Врховни касациони суд је одлучио као у ставу другом изреке, на основу члана 413. ЗПП.
Председник већа-судија
Јасминка Станојевић, с.р.
За тачност отправка
Управитељ писарнице
Марина Антонић