![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Република Србија
ВРХОВНИ КАСАЦИОНИ СУД
Р 715/2021
28.01.2021. година
Београд
Врховни касациони суд, у већу састављеном од судија: Слађане Накић Момировић, председника већа, Добриле Страјина и Марине Милановић, чланова већа, у парничном поступку тужиље АА из ..., чији је пуномоћник Вања Опачић, адвокат из ..., против тужене Републике Србије, Први основни суд у Београду, чији је заступник Државно правобранилаштво из Београда, ради накнаде штете, одлучујући о захтеву Првог основног суда у Београду за одређивање другог стварно надлежног суда за поступање у предмету тог суда Прр 569/20, на седници одржаној 28.01.2021. године, донео је
Р Е Ш Е Њ Е
За поступање у предмету Првог основног суда у Београду Прр 569/20, ОДРЕЂУЈЕ СЕ Други основни суд у Београду.
О б р а з л о ж е њ е
Тужиља је 09.12.2020. године поднела тужбу Првом основном суду у Београду против тужене, ради обавезивања тужене да исплати тужиљи на име повреде права на суђење у разумном року у поступку пред Првим основним судом у Београду Ив 1889915/10, а која је утврђена правноснажним решењем Првог основног суда у Београду Р4I 618/20 од 31.08.2020. године, на име новчаног обештећења износ од 600 евра у динарској противвредности, са законском затезном каматом.
Први основни суд у Београду, уз допис Прр 569/20 од 25.12.2020. године, доставио је списе предмета Врховном касационом суду, ради одређивања другог стварно надлежног суда за поступање у овом предмету и као оправдан разлог за свој захтев навео да према наводима тужбе, тужиља потражује од тужене накнаду штете због незаконитог поступања Првог основног суда у Београду, при чему је као тужени, поред Републике Србије, означен и Први основни суд у Београду, коме је тужба и поднета.
Врховни касациони суд је одлучујући о захтеву суда за одређивање другог стварно надлежног суда на основу одредби члана 62. став 1. и 7. Закона о парничном поступку – ЗПП („Службени гласник РС“ бр.72/11, 49/13-УС, 74/13-УС, 55/14, 87/18 и 18/20), а у вези одредбе члана члана 30. став 2. Закона о уређењу судова („Службени гласник РС“ бр. 116/08, 104/09, 101/10, 31/11, 78/11, 101/11, 101/13, 40/15, 106/15, 13/16, 108/16, 113/17, 65/18 - УС, 87/18 и 88/18 - УС), утврдио да је захтев основан.
Одредбом члана 62. став 1. ЗПП, је прописано, да, надлежни суд првог степена може сам или на предлог странке да поднесе захтев највишем суду одређене врсте да одреди да у поједином предмету поступа други стварно надлежни суд, ако је очигледно да ће тако лакше да се спроведе поступак или ако за то постоје други оправдани разлози. Одредбом става 7. овог члана, да, о захтеву надлежног суда првог степена из става 1. овога члана одлучује веће највишег суда одређене врсте.
Према оцени Врховног касационог суда, у конкретној ситуацији су испуњени услови за тражену делегацију из одредбе члана 62. став 1. ЗПП, зато што разлог изнет у захтеву првостепеног суда, представља оправдан разлог, који је од утицаја за делегацију другог стварно надлежног суда.
Из изнетих разлога, Врховни касациони суд је на основу одредби члана 62. став 1. и 7. ЗПП, одлучио као у изреци.
Председник већа-судија
Слађана Накић Момировић,с.р.
За тачност отправка
управитељ писарнице
Марина Антонић