![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Република Србија
ВРХОВНИ СУД СРБИЈЕ
У 8190/05
12.01.2007. година
Београд
У ИМЕ НАРОДА
Врховни суд Србије у Београду, у већу састављеном од судија: Љубодрага Пљакића, председника већа, Драгана Скока и Душанке Марјановић, чланова већа, са саветником Врховног суда Србије Ружом Урошевић, као записничарем, решавајући у управном спору по тужби тужиоца АА, кога заступа АБ, адвокат, против решења Министарства за капиталне инвестиције Републике Србије – Нишавски управни округ бр. 360-351-00356/2002-03 од 18.11.2005. године, у правној ствари издавања грађевинске дозволе, у нејавној седници већа одржаној дана 12.01.2007. године, донео је
П Р Е С У Д У
Тужба СЕ ОДБИЈА.
О б р а з л о ж е њ е
Оспореним решењем одбијена је жалба тужиоца изјављена против решења Градске управе града Ниша – Секретаријата за урбанизам и комуналне делатности (сада Управе за планирање и изградњу) УП бр. 351-646/2000-06 од 20.09.2002. године, којим је оглашено ништавим решење истог органа УП бр. 351-646/2000-06 од 14.12.2000. године, због тога што је поништена урбанистичка дозвола која је била основ за издавање тог решења.
Тужилац оспорава законитост решења туженог органа и наводи да је његовим доношењем повређена одредба чл. 288. Закона о општем управном поступку, којом је прописано да се жалба мора проследити у року од 15 дана, а о његовој жалби је одлучио тужени орган после три године и два месеца. Предлаже да Врховни суд Србије тужбу уважи и оспорено решење поништи.
Тужени орган у одговору на тужбу наводи да у свему остаје при разлозима изнетим у образложењу оспореног решења и предлаже да Врховни суд Србије тужбу одбије као неосновану.
Испитујући законитост оспореног решења у границама захтева из тужбе, у смислу одредбе чл. 39. ст. 1. Закона о управним споровима (''Сл. лист СРЈ'' бр. 46/96), оценом навода у тужби, одговору на тужбу и списа предмета ове управне ствари, Врховни суд Србије је нашао да тужба није основана.
Из списа ове управне ствари види се да је решењем првостепеног органа оглашено ништавим решење тог органа УП бр. 351-646/2000-06 од 14.12.2000. године, којим је тужиоцу одобрено накнадно издавање грађевинске дозволе за изграђени стамбени објекат са породичним двонаменским склоништем допунске заштите у склопу стамбеног објекта ВВ, у ГГ, због тога што је након издавања одобрења поништена урбанистичка дозвола бр. 353-1494/99-06 од 05.12.2000. године, јер је донета на основу урбанистичко-техничких услова бр. 64/3 од 09.01.2000. године, који нису правно ваљани. Поступајући по жалби тужени орган је одбио жалбу тужиоца налазећи да је правилно поступио првостепени орган када је своје решење огласио ништавим по службеној дужности, применом одредбе чл. 257. ст. 5. Закона о општем управном поступку, пошто је утврдио да је поништена урбанистичка дозвола издата мимо важећег планског акта, а она је представљала основ за доношење грађевинске дозволе.
По оцени Врховног суда Србије, код правилно утврђене чињенице да је решење првостепеног органа бр. 353-1494/99-06 од 26.01.2004. године, којим је поништена урбанистичка дозвола бр. 353-1494/99-06 од 05.12.2000. године, постало правноснажно, а што се види из пресуде Врховног суда Србије У. 753/04 од 07.04.2005. године, правилно је поступио тужени орган када је одбио жалбу тужиоца изјављену против решења којим је поништено одобрење за накнадно издавање грађевинске дозволе, будући да је престао да постоји акт који је представљао правни основ за издавање одобрења за градњу – урбанистичка дозвола.
Врховни суд Србије је ценио навод тужиоца у погледу дужине трајања управног поступка, али је нашао да није од утицаја на решење ове управне ствари.
Налазећи да оспореним решењем није повређен закон на штету тужиоца, Врховни суд Србије је тужбу одбио као неосновану, одлучујући као у диспозитиву пресуде на основу одредбе чл. 41. ст. 2. Закона о управним споровима.
ПРЕСУЂЕНО У ВРХОВНОМ СУДУ СРБИЈЕ У БЕОГРАДУ,
Дана 12.01.2007. године, У. 8190/05
Записничар Председник већа – судија
Ружа Урошевић, с.р. Љубодраг Пљакић, с.р.
За тачност отправка
Управитељ писарнице
Мирјана Војводић
СК