![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Република Србија
ВРХОВНИ КАСАЦИОНИ СУД
Кзз 993/2019
02.10.2019. година
Београд
У ИМЕ НАРОДА
Врховни касациони суд, у већу састављеном од судија: Невенке Важић, председника већа, Веска Крстајића, Биљане Синановић, Милунке Цветковић и Радмиле Драгичевић Дичић, чланова већа, са саветником Врховног касационог суда Снежаном Меденицом као записничарем, у кривичном предмету окривљеног АА, због продуженог кривичног дела фалсификовање исправе из члана 355. ст.2. и 1. у вези члана 61. Кривичног законика, одлучујући о захтеву за заштиту законитости браниоца окривљеног – адвоката Срђана Марића, поднетом против правноснажаних решења Вишег суда у Смедереву К бр.47/17 од 16.10.2017. године и Кв бр.169/19 од 05.07.2019. године у седници већа одржаној дана 02. октобра 2019. године, једногласно, донео је
П Р Е С У Д У
УСВАЈА СЕ захтев за заштиту законитости браниоца окривљеног АА – адвоката Срђана Марића, па се УКИДАЈУ правноснажна решења Вишег суда у Смедереву К бр.47/17 од 16.10.2017. године и Кв бр.169/19 од 05.07.2019. године, а предмет враћа Вишем суду у Смедереву на поновно одлучивање.
О б р а з л о ж е њ е
Решењем Вишег суда у Смедереву К бр.47/18 од 16.10.2017. године, делимично је усвојен захтев бранилаца окривљених АА – адвоката Срђана Марића и Жељка Трлаковића за накнаду трошкова кривичног поступка у укупном износу од 1.944.690,00 динара, који ће бити исплаћени из буџетских средстава суда. Ставом II наложено је рачуноводству Вишег суда у Смедереву да по правноснажности тог решења окривљеном АА, уплати новчани износ у висини од 1.944.690,00 динара, на текући рачун „...” АД ..., Филијала ..., а ставом III истог решења одбијен је захтев бранилаца окривљеног АА – адвоката Срђана Марића и Жељка Трлаковића за накнаду трошкова у преосталом делу, до тражених 9.198.596,00 динара.
Решењем Вишег суда у Смедереву Кв бр.169/19 од 05.07.2019. године, одбијена је као неоснована жалба бранилаца окривљеног АА – адвоката Срђана Марића и Жељка Трлаковића, изјављена против решења Вишег суда у Смедереву К бр.47/17 од 16.10.2017. године.
Врховни касациони суд доставио је примерак захтева за заштиту законитости Републичком јавном тужиоцу, сходно одредби члана 488. став 1. Закона о кривичном поступку, и у седници већа коју је одржао без обавештавања Републичког јавног тужиоца и браниоца окривљеног, сматрајући да њихово присуство није од значаја за доношење одлуке (члан 488. став 2. ЗКП), размотрио списе предмета, са правноснажним решењима против којих је захтев за заштиту законитости поднет, па је након оцене навода у захтеву, нашао:
Захтев је делимично основан.
Према стању у списима, решењем Вишег суда у Смедереву К бр.73/16 од 13.12.2016. године, које је постало правноснажно 03.02.2017. године, кривични поступак који се према окривљеном АА водио због продуженог кривичног дела фалсификовање исправе из члана 355. став 2. и 1. у вези члана 61. КЗ, обустављен је због наступања апсолутне застарелости кривичног гоњења.
Побијаним првостепеним решењем, делимично је усвојен захтев бранилаца окривљеног АА – адвоката Срђана Марића и Жељка Трлаковића за накнаду трошкова кривичног поступка у укупном износу од 1.944.690,00 динара, који ће бити исплаћен из буџетских средстава суда и истовремено је наложено рачуноводству Вишег суда у Смедереву да по правноснажности решења наведени износ уплати на текући рачун окривљеног, док је захтев бранилаца окривљеног за накнаду трошкова у преосталом делу одбијен.
Другостепеним решењем, жалба бранилаца окривљеног АА – адвоката Срђана Марића и Жељка Трлаковића, одбијена је као неоснована.
У захтеву за заштиту законитости, бранилац окривљеног АА, адвокат Срђан Марић истиче, поред осталог, да је неоснован закључак првостепеног суда да захтев за накнаду трошкова на име путних трошкова, одсуства из канцеларије и на име дневнице браниоца није оправдан у овом тренутку, из разлога што би се досуђивањем ових трошкова погодовало окривљенима у односу на које је још увек неизвесно на који начин ће поступак бити окончан, као и да Тарифом о наградама и накнадама трошкова за рад адвоката није опредељено да се путни трошкови, трошкови одсуства из канцеларије и трошкови дневница, у ситуацији када адвокат брани два или више лица, умањују или увећавају и евентуално у ком проценту. Према наводима захтева, будући да је поступак у односу на окривљене АА и ББ раздвојен и окончан правноснажним и извршним решењем о обустави истог, а код чињенице да су имали заједничког браниоца и заједно сносили наведене трошкове, првостепени суд је морао да издвоји издатке на име путних трошкова, одсуствовања из канцеларије, те дневница које је имао бранилац, те да досуди окривљеном АА онај износ који је окривљени сносио све до момента док кривични поступак према њему није обустављен.
У овом делу, по оцени Врховног касационог суда, захтев за заштиту законитости браниоца окривљеног АА – адвоката Срђана Марића је основан.
Наиме, и по налажењу овога суда, не може се прихватити као правилан закључак првостепеног суда изнет у побијаном решењу – да Тарифом о наградама и накнадама трошкова за рад адвоката није опредељено да се путни трошкови браниоца и трошкови одсуства из канцеларије, у ситуацији када адвокат брани два или више лица, умањују или увећавају, и евентуално у ком проценту, као и да би се досуђивањем тих трошкова у овој фази поступка погодовало окривљенима у односу на које је још увек неизвесно на који начин ће поступак бити окончан, те да стога захтев браниоца окривљеног АА за накнаду трошкова пута и одсуства из канцеларије у овом тренутку није оправдан, а због чега је обрачун истих, као и обрачун трошкова на име накнаде и дневница, према образложењу побијаног решења изостао.
Наиме, чланом 2. став 2. Тарифе о наградама и накнадама трошкова за рад адвоката, прописано је да су странка и надлежни орган дужни да адвокату плате и награду и накнаду трошкова, а чланом 9. исте тарифе, поред осталог, прописано је да за обављање послова изван седишта адвокатске канцеларије, адвокату припада накнада за превоз, накнада за смештај, накнада за одсуствовање из адвокатске канцеларије, као и дневнице.
Стога је у конкретном случају суд био дужан да у смислу одредбе члана 9. Тарифе о наградама и накнадама трошкова за рад адвоката одлучи колики део наведених трошкова се односи на окривљеног АА, и у том смислу је био у обавези да издвоји издатке на име путних трошкова, одсуствовања из канцеларије и на име дневница које је у току поступка имао његов бранилац, те да припадајући износ досуди окривљеном АА, у односу на ког је поступак правноснажно обустављен.
Како првостепени суд није одлучио о овом делу трошкова, уз образложење да захтев браниоца окривљеног за накнаду трошкова пута и одсуство из канцеларије у овом тренутку није оправдан, а жалба браниоца је другостепеним решењем одбијена као неоснована, то су по оцени овог суда нижестепена решења донета уз повреду закона из члана 441. став 4. ЗКП.
Стога је Врховни касациони суд усвојио захтев за заштиту законитости браниоца окривљеног АА као основан и укинуо побијана решења, а предмет вратио Вишем суду у Смедереву на поновно одлучивање у делу који се односи на повреду члана 9. Тарифе о наградама и накнадама трошкова за рад адвоката.
У поновном поступку, Виши суд у Смедереву ће, имајући у виду примедбе изнете у овој пресуди, а у складу са одредбама члана 9. Тарифе о наградама и накнадама трошкова за рад адвоката, донети правилну и на закону засновану одлуку, за коју ће изнети јасне и аргументоване разлоге.
Са свега изложеног, а на основу одредбе члана 492. став 1. тачка 1) ЗКП, донета је одлука као у изреци.
Записнчар – саветник Председник већа – судија
Снежана Меденица,с.р. Невенка Важић,с.р.
За тачност отправка
Управитељ писарнице
Марина Антонић