![](/sites/default/files/grb-srb.png)
Република Србија
ВРХОВНИ КАСАЦИОНИ СУД
Кзз 391/2016
12.04.2016. година
Београд
У ИМЕ НАРОДА
Врховни касациони суд, у већу састављеном од судија: Драгише Ђорђевића, председника већа, Зорана Таталовића, Маје Ковачевић-Томић, Соње Павловић и Милунке Цветковић, чланова већа, са саветником Јеленом Петковић-Милојковић, као записничарем, у кривичном предмету окривљеног Ж.Т., због кривичног дела фалсификовање исправе из члана 355. став 1. у вези члана 61. КЗ, одлучујући о захтеву за заштиту законитости Републичког јавног тужилаштва поднетим против правноснажне пресуде Основног суда у Лесковцу К 761/15 од 24.12.2015. године Ктз 205/16 од 30.03.2016. године, у седници већа одржаној дана 12.04.2016. године, једногласно је, донео
П Р Е С У Д У
УСВАЈА СЕ као основан захтев за заштиту законитости Републичког јавног тужилаштва Ктз 205/16 од 30.03.2016. године и ПРЕИНАЧАВА СЕ правноснажна пресуда Основног суда у Лесковцу К 761/15 од 24.12.2015. године, тако, тако што Врховни касациони суд према окривљеном Ж.Т., са личним подацима као у правноснажној пресуди, на основу одредбе члана 422. тачка 3. ЗКП,
ОДБИЈА ОПТУЖБУ
Да је:
новембра месеца 2009. године, у Лесковцу и Кладову, направио лажне исправе и исте употребио као праве, при чему је могао да схвати значај свог дела и могао да управља својим поступцима, на тај начин што је, најпре, дана 18.11.2009. године у Кладову на Споразуму о начину и динамици измирења дуга између Д.О.О. „Д. К.“ и „С.-п.“ Л. ставио свој потпис да је директор предузећа „С.-п.“ Л. и то оверио печатом предузећа, иако је знао да је разрешен дужности директора предузећа дана 03.11.2009. године одлуком о промени директора „С.-п.“, а затим је дана 20.11.2009. године заложну изјаву потписао као законски заступник предузећа „С.-п.“ и исту оверио печатом предузећа, иако је знао да је разрешен дужности директора предузећа дана 03.11.2009. године одлуком о промени директора, а затим је ту изјаву оверио пред Општинским судом у Лесковцу под Ов бр.8111/09, па је на бази овако оверене заложне изјаве, која је предата Служби за катастар непокретности Бојник, стављена хипотека на бензијској пумпи предузећа „С.-п.“ у Б., у корист предузећа Д.О.О. „Д. К.“, иако је био свестан свог дела, хтео његово извршење и био свестан да је његово дело забрањено,
- чиме би извршио кривично дело фалсификовање исправе из члана 355. став 1. у вези члана 61. КЗ
због наступања апсолутне застарелости кривичног гоњења.
Трошкови кривичног поступка падају на терет буџетских средстава.
О б р а з л о ж е њ е
Правноснажном пресудом Основног суда у Лесковцу К 761/15 од 24.12.2015. године окривљени Ж.Т. оглашен је кривим због продуженог кривичног дела фалсификовање исправе из члана 355. став 1. у вези члана 61. КЗ за које је осуђен на новчану казну у одређеном износу од 100.000,00 динара коју је дужан да плати у року од 90 дана од дана правноснажности пресуде, а уколико окривљени у остављеном року не плати новчану казну, суд ће исту заменити казном затвора и то тако што ће за сваких започетих 1.000,00 динара новчане казне одредити један дан казне затвора. Том пресудом окривљени је обавезан да у корист буџетских средстава суда на име паушала плати износ од 5.000,00 динара у року од 30 дана од дана правноснажности пресуде, под претњом принудног извршења.
Против наведене правноснажне пресуде Републичко јавно тужилаштво подигло је захтев за заштиту законитости Ктз 205/16 од 30.03.2016. године због битне повреде одредаба кривичног поступка из члана 438. став 1. тачка 1. ЗКП у вези члана 103. тачка 6. и члана 104. тачка 6. КЗ, са предлогом да Врховни касациони суд побијану пресуду преиначи тако што ће окривљеног Ж.Т. на основу одредбе члана 422. тачка 3. ЗКП ослободити од оптужбе да је извршио продужено кривично дело фалсификовање исправе из члана 355. став 1. у вези члана 61. КЗ због наступања апсолутне застарелости кривичног гоњења.
Врховни касациони суд је доставио примерак захтева за заштиту законитости Републичког јавног тужилаштва браниоцу окривљеног Ж.Т., адвокату Б.П., сходно одредби члана 488. став 1. ЗКП и у седници већа, коју је одржао у смислу одредбе члана 490. ЗКП, без обавештавања Републичког јавног тужиоца и браниоца окривљеног, налазећи да њихово присуство није од значаја за доношење одлуке (члан 488. став 2. ЗКП), размотрио списе предмета са правноснажном пресудом против које је захтев за заштиту законитости поднет и након оцене навода у захтеву је нашао:
Захтев за заштиту законитости Републичког јавног тужилаштва Ктз 205/16 од 30.03.2016. године је основан.
Одредбом члана 355. став 1. КЗ (''Службени гласник РС'' бр. 85 од 06.10.2015. године, који се примењивао од 01.01.2006. године), прописано је да ће се казном затвора до три године казнити онај ко направи лажну или преиначи праву исправу у намери да се таква исправа употреби као права или као лажну или неистиниту исправу употреби као праву или је набави ради употребе.
Чланом 103. тачка 6. КЗ прописано је да се кривично гоњење не може предузети код протекне три године од извршења кривичног дела за које се по закону моће изрећи казна затвора преко једне године.
Одредбом члана 104. став 1. КЗ (''Службени гласник РС'' бр. 85 од 06.10.2015. године, који се примењивао од 01.01.2006. године), прописано је, између осталог, да застарелост кривичног гоњења почиње од дана кад је дело извршено, док је ставом 6. наведеног члана прописано да застарелост кривичног гоњења настаје у сваком случају кад протекне двоструко време које се по закону тражи за застарелост кривичног гоњења.
Следствено изнетом, дакле, имајући у виду да је окривљеном Ж.Т. диспозитивом подигнутог оптужног предлога Основног јавног тужилаштва у Лесковцу Кт 1049/2011 од 09.01.2013. године стављено на терет да је последњу радњу предметног кривичног дела која је ушла у састав продуженог кривичног дела извршио дана 20.11.2009. године, то је, по оцени Врховног касационог суда, апсолутна застарелост кривичног гоњења за предметно кривично дело наступила дана 20.11.2015. године, дакле у време доношења правноснажне пресуде Основног суда у Лесковцу К 761/15 од 24.12.2015. године, на који начин је суд учинио битну повреду одредаба кривичног поступка из члана 438. став 1. тачка 1. ЗКП, на шта основано поднетим захтевом за заштиту законитости Републичко јавно тужилаштво указује.
Стога је Врховни касациони суд као основан усвојио захтев за заштиту законитости Републичког јавног тужилаштва и наведену правноснажну пресуду преиначио, тако што је на основу одредбе члана 422. тачка 3. ЗКП према окривљеном Ж.Т. одбио оптужбу да је извршио продужено кривично дело фалсификовање исправе из члана 355. став 1. у вези члана 61. КЗ.
Како је, са изнетих разлога, Врховни касациони суд према окривљеном Ж.Т., на основу одредбе члана 422. тачка 3. ЗКП одбио оптужбу да је извршио продужено кривично дело фалсификовање исправе из члана 355. став 1. у вези члана 61. КЗ које је му је оптужним предлогом Основног јавног тужилаштва у Лесковцу Кт 1049/2011 од 09.01.2013. године стављено на терет, то је истога, на основу одредбе члана 265. став 1. КЗ ослободио од дужности да накнади трошкове кривичног поступка на чије плаћање је обавезан правноснажном пресудом и одредио да исти падају на терет буџетских средстава суда.
Руковођен изнетим разлозима, Врховни касациони суд је на основу одредбе члана 492. став 1. тачка 2. ЗКП одлучио као у изреци ове пресуде.
Записничар-саветник Председник већа судија
Јелена Петковић-Милојковић,с.р. Драгиша Ђорђевић,с.р.